BIHANG TILL K. SV. VET.-AKAD. HANDL. BAND 9. N.'0 1. 17 



som rhombisk pyroxen, end i selve de frit udviklede kry- 

 staller. Dette kan bero paa en ren tilfa^ldighcd, men det kan 

 ogsaa trenkes at vrere begrimdet deri, at krystallisationen har 

 gaaet langsommere for sig inde i selve slagmassen end i dé i 

 Imlerum fremstikkende krystaller. 



Slag fra Wihnanshyttan 1867 (analyse no. 2). — Augit- 

 krystaller, overtrukne af en manganhinde, sidder i druserum i 

 den gråa, grovkrystallinske slag. — I de mikroskopiske prae- 

 parater viser det sig, at augit-sta^ngerne her som i foregaaende 

 slag kun udgjör ca. en trediedel af hele mässen. — Slaggens 

 chemiske sammensaetning var oprindelig en del surere end 

 bisilikat (surstoftbrhold 1:2,42), men efter at augit-stKngerne 

 havde dannet sig, maa moderluden have n^rmet sig til trisilikat; 

 under saadanne omstrendigheder kan (se herom senere) meget 

 godt et mineral af pyroxen-gruppen, men ikke et af olivin- 

 gruppen, danne sig. — Ogsaa ved denne slag viser glasset 

 undertiden dobbeltbrydning — paa grund af spa^nding — längs 

 med de först udkrystalliserede sta^nger. 



Samtlige krystaller sees i tversnit at v?ere Isengere ud- 

 trukne efter klinoaxen, end söjlevinkelen skulde angive; lig. 

 7 viser dette begrundet deri, at der först har dannet sig en 

 indre kjaerne med begrsensning nogenlunde regelmsessig efter 

 CO P, men at vaaksten senere fornemmelig har gaaet for sig efter 

 00 P 00 (i projektion). 



Slag fra Ringshyttan pr. Nora (analyse no. 1). — Slaggen 

 er blaagrön, grovkrystallinsk, med indtil 2 cm. länge augit- 

 krystaller, som er begrainsede af skinfladerne co P og et döma, 

 rimeligvis et af dem, som optraeder ved krystallerne fra Löf- 

 sjöen eller Wikmanshyttan. Opbygningen har fundet sted fuld- 

 sta^ndig paa den vanlige vis. Mellemrummene mellem de 

 större strenger indtages for en meget väsentlig del af line 

 augit-naale, som er orienterede som selve de större kry- 

 staller; saavidt det kan afgjöres, er der desviden lidt af den 

 samme rhombiske pyroxen, som tidligere er beskrevet, samt 

 en del glas. 



Slag fra Carlsdal (analyse no. 7). — I en del druserum 

 i den af porer opfyldte slag sidder der en msengde smaa, 

 spidse krystaller, som tidligere er beskrevne (lig. 3). I snit 

 =1= ooPco sees, at opbygningen af de först dannede staenger 

 har gaaet for sig efter den vanlige lov. Naar enkelte smaa 

 glas-interpositioner fraregnes, indtages mellemrummene her 



2 



