30 VOGT, STUDIER ÖVER SLAGGER. 



rige slagger af sammensaetning omkring bisilikat individuali- 

 serer sig til rhodonit. 



De slagger. hvori förf. har fundet rhodonit at indsfaa som 

 det eneste eller som det vigtigste mineral, skriver sig dels fra 

 bessemerblaesning af manganrigt rujern og dels fra speiljerns- 

 bla^sning i masovn. Rhodonit-slag kan neppe, naar rene und- 

 tagelses-tilfcelder fraregnes, dannes ved andre metallurgiske 

 processer, da man ellers aldrig har manganoxydul som den 

 eneste eller som den karakteriserende base i slassen, men til 



DO ' 



gjengjaeld danner rhodonit sig saa meget oftere ved bessemer- 

 blaesninger. 



1 Bergskolans samlinger findes en större pragtstuf af 

 rhodonit-krystaller fra Westanfors jernvaerk (blaBsning den 24:de 

 sept. 1874); slaggen blev dannet ved manganens og kiselens 

 oxydation under selve bessemerprocessen; efteråt jernet var 

 bleven stöbt ud i kokillerne, lod man slaggen rinde ud i en 

 form for sig. Krystallerne er lidt gjennemsigtige, brune af 

 farve, har undertiden svag metalglans; de sidder i et eller et 

 par större druserum. Krystallernes Isengde naar op til 2 cm. 



I det fölgende va^lges den af Dauber foreslaaede og af 

 v. KoKSCHAROW (Materialien zur Mineralogie Ruslands, Band 

 ■4) og Xaumann-Zirkel vedtagne krystallografiske stilling for 

 rhodoniten, hvorved man opnaar at faa de her omhandlede 

 krystallers la^ngderetning til vertikalaxe og de mest fremtraj- 

 dende fläder til pinakoider. Groths stilling, hvorved rhodo- 

 nitens analogi med de övrige augitmineraler paa den tydeligste 

 maade fremgaar, vilde her ikke vsere heldig af hensyn til teg- 

 ningerne. For sammenligningens skyld gjengives de vigtigste 

 former med betegnelserne efter begge opstillingsmaader. 



Krystallerne i slaggen fra Westanfoi^s {-^ 1874) er ud- 

 viklede efter a (aoPoo) samt opbyggede efter samme flade, 

 idet hver större krystal bestaar af en hel del mindre in- 

 divider, som er lagt paa hinanden nsesten aldeles parallelt 

 efter denne flade (se fig. 14). Som senere skal omtales, gjen- 

 tager dette fundainent for opbygningen sig ogsaa ved alle de 

 övrige undersögte rhodonit-slagger, hvor mineralet optrjeder i 

 stsenger og ikke i fuldt udviklede krystaller^). 



') Det kan her bemasrkes, at jeg, efteråt manuskriptet var feerdigt, ved 

 en rejse til et par svenske bessemmervEerk (Sandviken og Dom- 

 narfvet) havde anledning til i bessemnier-slaggerne at se en maengde 

 sraukke og store rhodonit-krystaller, samtlige udviklede som de her 

 beskrevne. 



