BIHANG TILL K. SV. VET.-AKAU. HANDL. BAND 9. N:0 1. 41 



dige glimmerslag- fra Kafvcltorp (se fig. 19) viser glimmeren 

 sig for det förste at optr^ede i större krystaller (bladc af 

 laangde et par mm., tykkclse i max. 0,08 mm.), som ved förste 

 blik synes at ligge som fuldstaendig porfyrisk udskildte kry- 

 staller i en grundmasse af meget smaa, böjede og buskformig 

 forgrenede glimmerblade med lidt glasbasis(?). Ved nöjere 

 undersögelse ser man dog hyppig övergång mellem de store 

 og de smaa glimmerkrystaller, bl. a. derved, at enkelte la- 

 meller af de större undertiden er böjede, ofte endog i fuld- 

 stsendig halvcirkel, og forgrenede i en hel del fine glimmer- 

 blade. Spaltbarheden er ikke sairdeles staerkt fremtraedende, 

 o: de enkelte glimmerlameller er ofte naesten lige saa tykke 

 som den hele krystal. De store krystaller er klare, farvelöse 

 og viser meget levende interferensfarver i snit JL OP. — Da 

 der er lidet eller intet glas tilstede, repr^senterer analysen 

 omtrent selve glimmerens sammensaetuing. 



En anden slag fra Kafveltorp (analyse no. 23) viser sig 

 makroskopisk at bestaa af en hel del meget tynde, men ofte 

 et par mm. länge og brede blade» som efter udseendet at 

 dömme maa vsere glimmer. De er ofte ordnede i radierende 

 bundter og ligger i en gråa, tilsyneladende tset grundmasse. 

 Langs afkjölingsHaden har slaggen et emaljagtigt brud. — Un- 

 der mikroskopet ser man den samme eller en meget lignende 

 glimmer som i den först omtalte slag, men bladene er i alm. 

 meget tyndere end i denne, nemlig sjelden över 0,oi mm. 

 tykke. Paa flere steder sees dannelser af udseende som länge, 

 tynde fjaer; midtaxen bestaar af et långt, tyndt glimmerblad, 

 og de smaa faner paa siden synes ogsaa at vaere glimmer, som 

 er orienteret omtrent lodret paa hovedbladet. — Om der 

 i denne slag ved siden af glimmer ogsaa optrasder pyroxen 

 eller andre mineraler, har jeg ikke kunnet afgjöre med sik- 

 kerhed. 



