BIHANG TILL K. SV. VET. AKAD. HANDL. BAND 9. N:0 1. 43 



Antagelig er de to her beskrevne släggor de eiieste pro- 

 dukter, hvor man med sikkerhed har paavist giimmer danuet 

 paa kunstig vej*); man kan licraf* slutte, at giimmer, som 

 nassten altid konstitueres af de aller almindeligsto baser, ikke 

 let danner sig ved smeltning. Eu fuldstffindig redegjörelse 

 for, hvorfor der i foreiiffffende tilffelde har dannet sig- o-limmer 

 og ikke noget mineral af de to vigtige grupper, som nsesten 

 altid ellers er repreesenterede i slaggerne, kan man paa det 

 nuva3rende stadium ikke vsere istand til at givc ; vi skal derfor 

 her indskraenke os til kun at give nogle forelöbige bidrag til 

 besvarelsen. — Allerede den bekjendte svenske metallurg 

 Beedberg-) var inde paa den her behandlede opgave; han 

 gjör opmasrksom paa, at man i den tid, da glimmerslaggen 

 dannedes ved Garpenberg, havde en meget qvarts- og glimmer- 

 rig beskikning, og han antager, at den paasatte giimmer har 

 vasret det oprindelige ophav til, at det samme mineral har 

 dannet sig i slaggen. Dette synes mig dog af flere grunde 

 at vsere lidet rimelig; for det förste anföres, at glimmerslaggen 

 fra Garpenberg har vseret ligesaa letsmeltelig som vanlig kob- 

 berslao^, men har mässen först vgeret fuldt smeltet, saa maa 

 glimmernaturen vgere ganske borte. Dern^st bestaar slaggen 

 udelukkende eller najsten udelukkende af giimmer, medeus 

 beskikningen desu^den holdt temmelig meget af andre mine- 

 raler (kvarts og kalk) 



Den principielle aarsag til glimmerens dannelse maa, at 

 dömme efter analogien med, hvad tilfseldet er ved pyroxen- 

 og olivin-grupperne, vsere den chemiske sammensaetning af 



') I literaturen (se oversigt af K. C. v. Leonhaed »Kiinstlicher Giimmer" 

 i Neues Jahrb. f. Mineralogie etc. 1854 og af F. FouQUÉ et Mighel 

 Lévy: Synthése des minéraux et des roches) findes oftere anfört, at 

 man paa kunstig vej har faaet mineraler "med udseende som giimmer», 

 men noget exakt bevis er ikke bleven leveret. — Forchhammer an- 

 förer (Annalen der Chemie und Physik, bind XC), at han ved smelt- 

 ning af apatit og kogsalt i digelens övre del — i det smeltede kog- 

 salt — tik en substans med udseende som giimmer; mineralet holdt 

 Si, Al, Mg, K, Fl og O. — For at faa zinnwalditen let oplöselig, saa 

 lithium-forbindelser bekverat kan udvindes, har man lejlighedsvis om- 

 smeltet mineralet i flammeovn, hvorved man i produktet paa visse 

 steder har faaet krystallinsk brud med smaa, "bladige- dele, som 

 ifölge K. C. v. Leonhaed antagelig bestod af giimmer, nemlig af 

 den samme som den oprindelig nedsmeltede. — Den samme förf. 

 anföres at have iagttaget, at lersaudsten, som var bleven anvendt 

 til stelraateriel i masovn, lejlighedsvis er bleven »omvandlet til en 

 askegraa, bladig, perlemor-glinsende substans, som har stor lighed 

 med giimmer". 



^) se Jernkontorets Annaler 1826. 



