46 



VOGT, STUDIER ÖVER SLAGGER. 



rimelisvis har den allerstörste del af kobberet 02; kobolten 

 samt en liden del af jernet optraadt dels i metallisk form og 

 dels i förbindelse med svovl; naar man tager hensyu liertil, 

 sees det, at resten faar sammensastning omtrent af singulosilikat 

 med jernoxydul som hovedbase. 



Da disse fayalit-krystaller rimeligvis er omtrent de smuk- 

 kest ndviklede, som overhovedet findes, har jeg foretaget en 

 nöjagtig maaling af dem og deraf beregnet axeforholdet. — 

 Krystallerne er indtil 4 ram. länge, gjennemsigtige, brnne med 

 svagt grönligt skj^r; som fig. 20 viser, er de udtrukne efter 



c'-axen. 



Ficr. 20. 



De optrasdende former er: 00 P, 00 P2, 

 00 Poo, Pco, 2Poo og P. — De to bedste 

 maalinger, nemlig Poo : P 00 = 76° 42|' og 

 2P 00 : 2P CO = 81° 27V er lagt til grund for 

 bereo-ningen af axeforholdet. co P : co P samt 

 et sted ooP : co P2 og P : Poo lod sig ogsaa 

 maale temmelig nöjagtig, men ikke saa godt 

 som de förstnaevnte ; 00 P2 : co P2 derimod 

 kunde ikke maales med större nöjagtighed 

 end ca. W da de fleste fläder af dette prisma 

 var opbygget af en hel del, ikke ganske pa- 

 rallelle smaa-flader; det samme var ogsaa til- 

 faelde med 00 P co. 

 Det af de to förste maalino-er beregnede axeforhold er: 

 a : b : C = 0,4596 : 1 : 0,5807 ^). 



Fayalit-krystal. 



T = 00 p CO, n = ooP. 



s = cop2, d = poo, 



k = 2p 00, e = P. 



'j Det i Naumann-Zirkels Mineralogis angivne axeforhold er 



0,4G23 : 1 : 0,5813. 

 Dette er rimeligvis taget af Millers maalinger (se Percy and Miller: 

 Report on crystalline slags, Transactions of the phil. soc. of Cam- 

 bridge), men der maa have indsneget sig en trykfeil, idet Miller 

 angiver forholdet 



0,4613 : 1 : 0,5813. 



