BIHANG TILL K. SV. VET. AKAD. HANDL. BAND 9. X:0 1. 47 



Fi?. 21. 



Frit udviklede krystaller af de to förste olivin-mineraler 

 (den egentlige olivin og fayalit) hai' jeg hävt anledning til at 

 undersöge i en injengde forskjcllige slagger (vanlige masovns- 

 slaofo-er, vällovnsslao-ofer, bessemersla2f2:er, slasjwer fra kobber- 

 oo- nikkcl-smeltnino-er, kokslao-g-er fra masovn, o. s. v.), op' 

 överalt har krystallerue vseret udviklede paa en og samme 

 maade, nemlig som rektangulcere, ofte temmelig tynde, tavler, 

 som paa siderne har vaeret begrtensede af prisme og döma, 

 undertiden desuden af pinakoid og basis. Överalt, hvor jeg 

 har kunnet kontrollöre det, har den flade, hvorefter krystallen 

 har vaeret tavleformig udviklet, vgeret oo P oo og det begraen- 

 sende döma 2Poo; prismet har det ikke lykkes mig at faa 

 bestemt nöjagtig, men det er rimeligvis altid oo P. I den 

 aeldre literatur (af Mitscherlich," Hausmann, Leonhard med 

 flere) angives ogsaa beständig den samme 

 type, som vi, hvad den kommende under- 

 sögelse vil vise, ogsaa altid finder i 

 de mikroskopiske praeparater af olivin- 

 slagger. — Vi maa heraf kunne slutte, 

 at vi her staar ligeovenfor en nssten 

 fast naturlov, saalydende, at naar olivin 

 og fayalit danner sig paa almindelig vis 

 af smeltemasser, blir krystallerne tavle- 

 formige efter co P co og forövrigt be- 

 grsensede af 2P co og oo P (se fig. 21), 

 undertiden ogsaa af co P oo og OP^). De 



enkelte tavler efter oo P co har jasvnlig stillet sig omtrent pa- 

 rallelt ind, den ene bag den anden, efter oo P oo og derved 

 begyndt at danne större eller tykkere krystaller. 



Mangan-olivinen (tephroiten) har i de faa slagger (for- 

 nemmelig bessemerslagger), hvor jeg har truffet den, tilhört 

 samme krystaltype som den egentlige olivin og fayaliten. 



Fayalit fra Muldener Hiltte, Freiberg (Gave af prof. RoSEN- 

 BUSCH til Stockholms Högskola). — Slaggen bestaar afetnet- 

 vaerk af tynde, grönbrune, lidt gjennemsigtige, rektangulsere, 

 pladeformigt udviklede krystaller. Tavlen er oo P cc, begrasns- 



') Det bemferkes, at de niaalte fayalit-krystaller (fig. 20) ikke er frem- 

 komne ved hurtig afkjöling af en slag, men er af satte i eller paa en 

 jernsu, som antagelig er forbleven inde i ovnen under nedblfesningen, 

 og som saaledes har hävt laengere tid til afkjölingen. 



