BIHANG TILL K. SV. VET.-AKAI). HANDL. BAND 9. N:0 1. 49 



En mikroskopisk undcrsögclse af snit, skaarne parallolt med 

 og lodret paa tavlerctningen, viser, at lulslukningcn överalt 

 lölger tavlernc o: dissc maa vjrre udviklcde efter en af de tre 

 lladcr ooPoo, cc P cc og OP. I snit parallel tavlerne viser de 

 optiske axers plan sig at staa lodret pra^paratet; da de optiske 

 axer hos olivincn ligger i basis (OP), indskrasnkes valget til 

 de to fläder co P co og cc P oo. — Den simpleste maade at faa 

 en endelio- afoiörelse vilde vsere ved at faa en maalincj af vin- 

 kelen mellem de optiske axer, saa man kunde se, om snittet 

 stod lodret paa den spidse eller paa den stumpe bissektrix, men 

 desvwrre er vinkeleu saa stor (nemlig 87" 46'), at axerne i et 

 mikroskopisk pra^parat trteder ud udenfor synsfeltet. 



Vi kan saaledes ved pnkle observationer ikke faa fladens 

 beliffo-enlied endelio" bestemt, hvorfor vi henvises til sammen- 

 lio-ninff med andre olivin-slao-o-er. Vi har allerede tidligere 

 gjort opmaerksom paa, at olivin-krystallerne i slagger altid, 

 hvor vi kan kontrollere det, er udviklede tavleformig efter 

 CO P 00 samt parallelt sammensatte efter samme flade ; det er 

 derfor sandsvnliot, at den samme lov oo-saa har o-iort sio- wiael- 

 dende i den her behandlede slag. Videre : opbygningen af 

 olivin-krystallerne har i de pladeformige snit altid i de mange 

 slagger, jeg har undersögt, fiindet sted efter et döma, som med 

 basis danner en vinkel paa 50° — 60° ; den mulighed kunde vist- 

 nok taenkes, at vi her staar ligeover for to aldeles forskjellige love, 

 som leverer lignende enderesultater, nemlig at krystallerne i en- 

 kelte slagger er tavleformige efter copoo og opbyggede efter 

 et n Poo, og- at de i andre slao-aer er tavleformio-e efter oo P oo 

 og opbvggede efter et n' Poo. En saadan tvedeling af den 

 samme lov vilde dog vaere höj st unaturlig og ikke stemmende 

 med den enhed og simpelhed i opbygningsforholdene, som vi 

 ellers har truftet hos de i slaggerne optrtedende mineraler. — 

 \'i gaar derfor ud fra kun at antage det ene princip for op- 

 bvgningen, og da vi paa mange steder med sikkerhed kan 

 ])evise, at vi har at gjöre med fladerne co P oo og n P oo, antager 

 vi, at det er disse, som altid har gjort sig gjaeldende. 



Fig. a (snit =HooPoo, af slaggen fra Kloster 1851) giver 

 idé om opbygningen af selve fladen ooPoc. Överalt, hvor faya- 

 liten stöder op mod glas, er den regelma?ssig begra?nset af 

 Hader i OP oo- oo P oo-zonerne. I to rctninser, svmetrisk be- 

 liggende mod OP og ooPoo, sees en hel del linjer af fayalit, 

 dels skarpt begrsensede mod den omgivende masse, ligegyldigt 



4 



