BIHANG TILL K. SV. VET.-AKAD. HANDL. BAND 9. N:0 1. 51 



Fig 24. 



ender med linjer efter de tre opbygningsretninger (|Foo(?), 

 OP og ooPoo) og <iels derved, at der inde i selve fayalit- 

 krystallen meget jaevnlig er langc lister af glas eftor OP og 



00 P 00. 



De enkelte tavler efter ooPoo, som i den her omliandlede 

 slao- kan liave en fladeudstraiknino; af flere cm^, viscr siir i 

 snit _L 00 P 00 i alm. kun at vaere ea. 0,2 mm. tykke. Som 

 lig. 23 viser, ligger de ordnede bag hinanden i den samme 

 krystallograliske stilling; mellem de enkelte tavler er der glas 

 og magnetit (om denne sidste se senere). Paa toppen er listerue 

 begra;nsede af et döma eller prisma (i pra^paratet rimeligvis 

 00 P), längs livilket opbygniugen _L oo P oo for en del har fun- 

 det sted. 



Snit 4= 00 P 00 viser spaltbarlied 

 =1= OP og 4= 00 P 00, snit _L ooPoo viser 

 spaltbarhed =i= oo P oo . — Fay aliten er 

 i gjennemfaldende lys svagt gröngul; 

 i snit #= 00 P 00 er mineralet noset 

 pleochroitisk og viser matte interfe- 

 rensf ärver, i snit _L ooPoo er pleochro- 

 ismen svag, men interferensfarverne 

 meget brogede, forholde, som gjen- 

 tager sig ved de senere kommende 

 oliviner og fayaliter. 



I de nys beskrevne krystaller fra 

 Muldener Hatte viser opbygningen (se 



fig. 24) =1= P 00 sig paa mange steder derved, at i domaets ret- 

 ninwer fölo-er paa hinanden smaa. rektanoiilaere tavler af favalit, 

 beoTsensede af OP oo- co P co. Den krvstallerne omoivende orund- 

 masse er graagul, kun meget lidet gjennemsigtig, og bestaar 

 af glas, som indeholder en hel del gråa og sorte linjer og 

 prikker (spinel? eller magnetit?). 



Slag fra Kragerö nikkelvcprk (1874), om fra raastens- eller 

 fra koncentrationsstens-smeltnino-en vides ei ; rimeligvis er den 

 fra den förste. — Slagsren, som blev udstöbt i store slawo-rvdcr 

 (af jern), og som derfor havde anledning til at gjennemgaa en 

 meget langsommere afkjölingsproces end vanligt er, har gjen- 

 nemoaaende krvstallinsk brud, er sort o» kim svagt gienuem- 

 skinnende ved kanterne. I smaa druserum sees en m;t>ngde 

 smaa krystaller af den vanlige olivin- eller fayalit-typus. — I 

 mikroskopisk prfeparat viser sig en ma^ngde krystaller (max. ai 



Snit af fayalit-krystal 



(=f= oc p oo). (Fra Muldener 



Hutte). (V)- 



