62 VOGT, STUDIER OVKR SLAGGER. 



A)ll)l. 



') (JuENSTEDT, Miueralogie 1877. Jahrb. f. Min. 1860, pag. 668. 



-) Brooke & Miller, Mineralogy 1852, pag. 319. 



3) Journ. f. prakt. Chemie 1859, B. 78, pag. 225. 



*) KossMANN. Pogg. Ann. 1869, B. 137, pag 136. 



^) Archiv fUr die wissenschaftliche Kunde Russlands, 1860 



pag. 145. 

 6) Sammesteds, 1860, pag. 201. 



]MiTSCHERLiCHS, ]MiLLERS, BoTHES og SoKOLOws maalinger 

 stemmer ganske godt; de giver i middel 



130^ 27' 8r 30' 0.46 153 : 1 : 0.58028. 



Ermanns og G. v. Raths ^) bestemmelse af co P afviger saa 

 starkt fra de övrige, at vi ikke tager noget hensyn til dem. 

 — Det fundne middel differerer kun om et par minuter (resp. 

 85 og 2V) fra mine egne maalinger; det kan saaledes med 

 fuld sikkerhed sluttes, at de her anförte bestemmelser for 

 fayalitens vinkler og axeforhold maa vaere temmelig nöjagtige, 

 og specielt kan det fremholdes, at FeO giver förbindelsen 

 (RO)., SiO.^ ganske andre krystallografiske konstanter, end MgO 

 gjör. — Da de fayalit-krystaller, jeg selv har maalt, er ud- 

 majrket o-ode, 02: da alle de fundne vinkler stemmer meget 

 nöje med de beregnede, opföres i det fölgende det af mig 

 her tidligere refererede axeforhold (se pag 46). 



Ren kalk-olivin, af sammensatning (CaO)2 Si02, kjendes til 

 dato ikke i naturen; derimod har man mineralet monticellit, 

 som, efter de af Rammelsberg (se Miueralchemie) sammenstillede 

 analyser, altid bestaar af 1 del (CaO)._, SiO., til 1 del (RO), Si02, 

 hvor RO = MgO med lidt FeO. — Monticellit blev i aaret 1831 

 opstillet af Brooxe som eget species; det udsondredes fra olivin 

 paa grund af de ikke ubetydelige vinkeldifterentser. I Phillips 

 og MiLLERS Ijerebog i mineralogi blov monticellit fremdeles holdt 

 ud som Scerskildt mineral, men derpaa blev det i en aarrsekke^) 

 uden videre slaaet sammen med olivin (efter angivelse af 

 Scacchi, optaget af Dufré^^oy, Des Cloiseaux, Dana o. s. v., og 



') KossMANN gjör opmaerksom paa, at de af G. v. Rath andersögte 



fayaliter ikke tillod stercleles nöjagtige maalinger. 

 ^) Se udvikling af G. v. Rath. (Ann. d. Physik uud Chemie, Pogg. 



Ergänzungsbind, Bd. V, aar 1871). 



