64 VOGT, STIJDIEll OVEK SLAGGEll. 



Ved opförelsen af do cheiniske formler er her ikke taget 

 Imnsyn til et par procent iblanding af anden slags olivin- 

 mineral. 



Af denne oversigt sees, at de forskjellige baser i alinin- 

 delighed giver (RO)., Si02 forskjellige krystallografiske kon- 

 stanter, som i det hele og store differerer i ikke uvsesentlig 

 grad fra liinanden. Kun hos to af de fire led, nemlig hos 

 fayalit og tephroit, er der overensstemmelse med hensyn til 

 en enkelt af v^rdierne. nemlior c-axen eller vertikalzonens 

 vinkler, medens derimod den anden zone har gauske forskjellige 

 vinkler. — CaO siver i beoge zoner de mindste vserdier for 

 axerne; monticellitens a-axe er temmelig forskjellig fra de 

 andres; dens c-axe derimod staar meget nsermere FeO- og 

 MgO-olivinernes, end tilfaldet er med MnO-olivinens c-axe. 



Naar samtlige olivinmineraler betragtes under et, kan 

 ingen sa^rskildt af dem paapeges i k rys t all ografisk henseende 

 at skulle indtage en abnorm stilling ligeover for de övrige, 

 og G. vom Raths udtryk om, at CaO og MgO her skulde 

 vaere >^weniger isomorph-, passer ikke Isengere. 



I de i naturen optrsedende egentlige oliviner (med MgO 

 som hovedbase) indgaar CaO enten absolut ikke eller kun i 

 vderst rinse masngfde. Af de i Rarmnelsberas Mineralchemie 

 (aar 1875) opförte 10 analyser af egentlig olivin holder saa- 

 ledes de 8 ikke engang spor af CaO; kun i de to resterende 

 er der resp. 0.2 1 og 3.07 % CaO tilstede. Om disse to ana- 

 lyser er dog at bemserke, at de samtidig förer en del Al^Og, 

 nemlig resp. 0. 16 og 1.2 1 %, saa det maa formodes, at analyse- 



Ted smeltniug af MgO og SiOo i kulsurt kali eller borsyre erholdte 

 oliviuer. som var udviklede efter den ordincere type, havde vinkler: 

 00 p : 00 P .^= 130' og 2P 00 : 00 P Qo ^ 40° 50', hvoraf beregnes 

 a : b : c = 0.4GC3 : 1 : 0.5786. 



Da krystallerne sandsynligvis ikke har v^ret saerdeles gode, og 

 da c-axen kun er bestemt ved en enkelt maaling mellem dome og 

 pinakoid, kan vi ikke tage noget hensyn til det refererede resultat, 

 som differerer i ikke uv^sentlig grad fra alle andre bestemmelser 

 af c-axen hos MgO-olivin. — Man maa af Ebelmens maaling ikke 

 ledes til den forestilling, at (R0)2 SiOj skal have andre konstanter, 

 naar den fremstilles kunstig, end naar den er dannet i naturen; af 

 P. V. von Jereméjews undersögelse fremgaar nemlig, at slag-olivin 

 med MgO som hovedbase har nöjagtig samme vinkler som den na- 

 turlige, egentlige olivinen. 



Om ZnO-förende olivin, se senere. 



