BIHANG TILL K. SV. VET.-AKAD. HANDL. BAND 9. N:0 1. 69 



kun et par procent FeO, — idet dern?est ingen omstamdighed 

 antyder, at mineralet netop skal bestaa af 1 del CaO-silikat til 

 1 del RO-silikat — , og idet der endelig er bctydeligo vinkel- 

 diflferentser (resp. 43' og 15^') mellem det lier omhandlede mi- 

 neral og montieellit. — Som resultat faaes, at de undersögte 

 krystaller tilhörer en virkelig olivin, der konstitueres af ba- 

 serne CaO, FeO og ]MoO i et vilkaarlig-t, o-anske tilfjeldigt for- 

 hold; CaO er dominerende. 



Heraf igen dragés den generelle slutning, at CaO i sin 

 almindeli^hed maa kunne indo-aa i olivinmincralerne, paa homöo- 

 morf vis erstattcnde ^IgO, FeO og MnO. — Den omstsendighed, 

 at den eneste i naturen kjendte CaO-förende olivin netop be- 

 staar af 1 del CaO-silikat til 1 del MgO-silikat, bliver efter 

 dette at sammenligne med, at der selv inden saa typiske mi- 

 neralgrupper som f. ex. de rhomboedriske karbonater eller de 

 rliombiske sulfater (af PbO, BaO og SrO) sj elden danner sig 

 homöomorfe blandinger i o-anske vilkaarlige forhold, idet mellem- 

 ledene i almindelighed bestaar af konstante og enkle blandinger. 



I det fölgende skal refereres de vistnok yderst faa hidtil 

 foretao-ne undersöcrelser över oliviner, som er bestaaende af 

 liomöomorfe blandinger i vilkaarligt forhold af de forskjellige 

 rene RO-silikater. Det skal blive paavist, at i de foreliggcnde 

 tilfselder lio-o-cr mellemleddenes axeforhold mellem de vaerdier, 

 som er karakteriserende for de enkelte konstituenter ; i et til- 

 faelde er blanding-olivinens axeforhold i alle fald tilnaermelses- 

 vis middel af de enkelte olivin-leds konstanter. 



Vi vil först undersöge, hvorledes forholdet er ved den nys 

 omhandlede CaO-FeO-olivin. — Da ren CaO-olivin til dato ikke 

 er kjendt, vil vi, rent hypothetisk, gaa ud fra den forudsaetning, 

 at monticellitens axeforhold skal danne det arithmetiske middel- 

 tal mellem axernes vcerdier hos ren ]\IgO-olivin paa den ene 

 side og eventuel ren CaO-olivin paa den anden; heraf faaes, 

 at den sidste förbindelse skal have axeforhold 

 a : b : c = (J.40i2 : 1 : 0.5 647. 



Som hosstaaende tabel viser, liofo-er de o-eometriskc kon- 

 stanter hos vor CaO-FeO-olivin nogenlunde midt mellem yder- 

 leddenes axeforhold. 



