})2 VOGT, STUDIER ÖVER SLAGGEK. 



staaet af wollastonit. Det anföres paa Here steder af Hau8- 

 MAMN, at hans »Kieselsclimelz» siddcr inde i bladige masser 

 (hans chyto-phyllit eller -stilbit), altsaa i formodet wollastonit, 

 — en iao-ttaoelse, som ieo- oosaa selv oientao-ne orano-e har hävt 

 anledning til at foretage. Heraf fölger, at det neppe eller sand- 

 synligvis absolut ikke läder sig gjöre at opdrage skarpe graenser 

 mellem de tkisels}a-eforhold, hvoriinder wollastonit danner sig, og 

 det. hvorunder det udkrvstalliserende mineral antao-er det hexa- 

 gonale kalksilikats natiir. — Det synes dog, at vi, paa basis 

 af de hidtil foretagne undersögelser, kan opstille med approxi- 

 mativ sikkerhed den regel, at i kalkrige slagger surere end 

 I : ca. 2.10 danner kun wollastonit sig, og at i de, som er mere 

 basiske end I : ca. 1.8 o, danner kun det hexagonale silikat sig, 

 medens beo;o-e mineraler kan krvstallisere iid i ftellesskab ved 



De? ^ 



de mellemlia-o-ende surstotforhold. Heraf skulde som det sand- 

 synlige resultat fremgaa, at det hexagonale mineral har sur- 

 stotforhold 1 : ca. 1.67 eller 1 : ca. 1.7 5. — Denne opfatning 

 bestyrkes desuden af det faktum, at i den af vore slagger, som 

 liar surstotforhold 1 : 1.7 3 — oo- som desuden kun holder 3.8 3 f» 

 AI0O3 — er paa enkelte steder naesten den liele masse krystal- 

 liseret ud til det hexagonale mineral, medens de mere l)asiske 

 slao-o-er samtlio-e holder temmelio- meget ij-las. 



Da leriords-p-eh alten i de her omhandlede slao-o-er i det hele 

 oo- store er temmelip' rino-e och desuden stserkt A^arierende, nemlio- 

 mellem 15:4.3 oo- 3.8 3 ^», er det ikke sandsvnligt, at lerjord ind- 

 p-aar i det udkrvstallisercde mineral som karakteriserende be- 

 standdel. SaBrlig betones, at i slag med kun 3.8 3 "o AUO, er 

 paa enkelte steder nyesten den hele masse gaaet över til mineral. 



Af oversigtstabellen sees det, at i smeltemasser af den her 

 omhandlede surhedsgrad danner det hexagonale mineral sig, 

 naar CaO er tilstede i aldeles overvejende masse, medens der 

 <lerimod ved relativt voxende ]MgO-gehalt krystalliserer ud augit 

 (i de CaO-rigeste smeltemasser undertiden eller altid i faelles- 

 skab med et Ivst, sta^uo-lio-t mineral, som endnu ikke er bleven 

 1)estemt med sikkerhed). 



De relativt CaO-fattio-ste af vore hexagonal-slao-ger holder: 



Analyse no. 03. 37.7(; % CaO mod 7.78 % MgO, 0.37 "i MnO og 0.72?^FeO. 



()2. 39.3 9 " " " 6.22 " " , l..')3 ■■ » " 0.64 " » 



• 68. 29.30 n ,. ., 1.1.5 •■ ■' , 0.0 ■• ■ 6.58 » » 



» » 61.') 38.10 » ■' » 6.82 " » , 0.18 " " « 0.17» " 



' ) I denne slag optrocder et par procent augit, som er krystalliseret tid- 

 ligere ud end det hexagonale mineral : da den kun er tilstede i me- 

 get ringe mängde, modificieres derved den chemiske saramensietning 

 af det resterende (»moderluden») ikke i maerkbar grad. 



