100 VOGT, STUDIER ÖVER SLAGGER. 



slagger udgaar der fra OP-listen i kjaernepartiet fuldstaendig 

 tangentielt opbygBings-stave, som lidt efter lidt gaar över i P- 

 retningerne. — Slag fra Forsbacka (aualyse no. 61) indeholder 

 et par procent aiigit, som ligger med nogenlunde god krystallo- 

 grafisk begrjensning inde i det liexagonale mineral, og som 

 fölgelig maa vaere först iidkrystalliseret ^) ; det kjendes paa 

 fölgende egenskaber : iidtrukket 4= c-axen, spaltbarhed =1= samme, 

 ved enderne med antydning til opbygning efter 5P, ndshiknings- 

 vinkel i de forskjellige Isengdesnit vekslende mellem 0° og 40°, 

 oftest ca. 35°; tversnit ca. kvadratisk, med udsluknino- svme- 

 trisk mod 00 P. — Det liexagonale mineral (som karakteriseres 

 ved at vaere optisk enaxigt, hexagonalt og optisk positivt, samt 

 ved slaggens chemiske sammensaetning) viser i en del af prse- 

 paratet opbygning som i slag fra Sayner og Kothe Hiitte (fig. 

 29), i en anden del derimod som i slag fra Söderfors (fig. 30); 

 i graensepartiet sees övergång mellem de to slags principer, 

 idet de symetrisk-negformige listegriipper lidt efter lidt an- 

 tager form som en OP-list i midten med tangentielt udo-aaende 

 opby gnings-stave . 



I slag fra Edsken (analyse no. 63) ligger der paa enkelte 

 steder mellem det liexagonale minerals lister udskildt et lyst, 

 stsenglig opbygget mineral (augit?), medens listerne paa andre 

 steder er fuldstaendig omsluttede af glas. De förstnasvnte par- 

 tier viser sig makroskopiske hvide, lidet gjennemsigtige, med 

 krystallinsk struktur, medens de sidstnaevnte er farvelöse, nae- 

 sten vandklare og seende ud som nsesten ganske rent glas. 



Da det liar vist sig, at vört kalksilikat undertiden er under- 

 kastet en opbygningslov, gjaeldende for de centrale dele, og en 

 anden, gjaeldende for de periferiske, vil man midigens taenke 

 sig, at mineral-substansen i og for sig skal v?ere liemimorf, og 

 at vore krystaller er at opfatte som tvillinger efter en flade i 

 00 P-zonen, sammenvoxede i juxtaposition efter OP. Saaledes 

 forholder det sig dog ikke, idet opbygning =}= OP i den cen- 

 trale del kun finder sted i selve kjaernen, midt mellem de be- 

 graensende 00 P-ilader, medens den periferiske del ogsaa i snit 

 midt mellem begge OP-endefladerne viser opbygning efter P; 

 der er ingen skarp grsense mellem de to opbygningslove, idet 

 OP- & P-stavene fuldstaendig gaar över i liinanden. — Grimden 



') Mellem det hexagonale minerals stsenger ligger der liist og her, som 

 den senest individualiserede bestanddel, et mineral, som muligens 

 ogsaa er augit. 



