128 VOGT, STUDIER ÖVER SLAGGER. 



heller ikke ma?rkes nogen tendens til melilithens typisk blåa 

 nuance. — Vört mineral har adskillio- staerkere dobbcltbrvdnina 

 end melilith, idet nemlig de to punkter, hvori den optiske 

 axe oplöser sig ved indskvvelse af j-bölgehengdes glimmer- 

 blad, trteder ud inde i synsfeltet, om end lige i kanten, ved 

 mikroskopisk prasparat af vanlig tykkelse, noget, som aldrig 

 er tilf'a?lde med juelilith. 



Slag fra Molneho i Westmanlaml, 18h'6\ bestaar makro- 

 skopisk af krystallinsk kjaerne med teramelig tykt overflade- 

 glas; inde i det sidste ligger, i krans om det indre, stenagtige 

 parti, en mnengde sniaa, udmserket vakre krystaller, nemlig 

 tvnde, kvadratiske tavler, med Haderne OP, ooPoo , oo P (den 

 sidste i underordnet grad). — Slag fra Löfsjöen, -^^ 1876, har 

 krystallinsk kjaerne med tyndt overfladeglas, viser ogsaa alle- 

 rede makroskopisk kvadratiske tavler. 



I mikroskopiske praaparater af disse slagger kan gjöres 

 omtrent nöjagtig de samme iagttagelser angaaende det tetra- 

 gonale mineral som i den först beskrevne slag; kun er mine- 

 ralet i de to sidste udviklet i mindre individer, saa det mikro- 

 skopiske studium er besvaerligt. — Efter skjön er der i slaggen 

 fra Hofors tilstede ca. 60—65 % udkrystalliseret mineral, i de 

 to andre ca. 50 %\ resten er hovedsagelig glas. (I den först- 

 naevnte ligger der hist og her inde i glasset mellem det tetra- 

 gonale minerals tavler nogle temmelisi; smaa mikrolither, sand- 

 synligvis af olivin; slag fra Molnebo holder paa enkelte steder 

 krystallinske udsondringer, yngre dannede end det tetragonale 

 mineral, af et mineral med meget levende interferensfarver, 

 augit(?)). — I slag fra Hofors er de enkelte tavler hyppig 

 o — 5 mm. brede (efter OP), men kun ca. 0. i mm. tykke (efter 

 c); oftest ligger 5 — 10 tavler ovenpaa hinauden, adskildte ved 

 lidt glas, danuende en krystal-gruppe eller -stok. I de andre 

 slagger er dimensionerne mindre. 



Det mineral, som spiller hovedrollen i de tre her om- 

 handlede slaooer, er hverken identisk med melilith eller geh- 

 lenit paa den ene side eller med skapolith paa den anden. — 

 Allerede flygtigt blik paa analyserne udviser, at vi ikke kan 

 have med sjehlenit at iiiöre; denne dauner sio- nemlig kun i 

 staerkt basiske o^ staerkt AL^O-j-rige smeltemasser. Derimod 



