206 VOGT, STUDIER ÖVER SLAGGBR. 



Slag no. 104, fra Finnbo, 1880, har makroskopisk rent 

 emaljudseende, specielt udprseget i en zone af ca. 1 cm:s tyk- 

 kelse längs afkjölings-overfiaden. Under mikroskopet sees, at 

 slaggen paa de steder, hvor afkjölingen gik nogenlunde lang- 

 somt for sig, nemlig mindst et paa cm. fra overfiaden, for- 

 uemmelioj bestaar af klart glas, hvori i alm. ligger en hel del 

 intensiv grönne, isotrope longuliter, ofte uregelmsessig böjede 

 og med en stjerneformig globulit-knup paa den ene ende, 

 aldeles som paa Vogelsangs tafle II afteguet. Hist og her 

 iagttaget större, altid af klart glas omgivne, krystalliter, regel- 

 msessig opbyggede efter tre lodret paa hinanden staaende axer 

 (uden mellemaxer, ellers som paa Vogelsangs tavle III). — 

 De opake, brune skyer, identiske med de i Siegburger- slaggen, 

 spiller kun liden roUe i et praeparat af slagmasse ca. 2 — 3 cm. 

 fra slaggens overflade ; derimod bestaar den ngermest overfiaden 

 vaerende zone, af tykkclse ca. 0.5 cm., naesten udelukkende af 

 en kompakt, lidet gjennemsigtig brun niasse; laengere inde 

 kommer en veksel mellem striber af brune, opake skyer og 

 glas med krystalliter m. m., hvilket parti aldeles faar over- 

 haand inde i slaggens kja^rne. 



I slag no. 60, fra Schisshyttan, 1869 (bestaaende for- 

 nemmelig af olivin, melilith, lidt glas) iagttages överalt grönne, 

 gjennemsigtige, isotrope, regulasrt opbyggede, hyppig tem- 

 melig store krystalliter, som viser sig at va^re a^ldre udkry- 

 stalliseret end silikat-mineralerne. Hist og her optraeder smaa, 

 brune skyer, ikke alene i glasset mellem olivin- og melilith- 

 individerne, men ogsaa midt inde i selve olivin-krystallerne ; 

 de kan neppe forklares paa anden maade end som oplöst, ikke 

 udkrystalliseret sulfid-substans. I enkelte dele af praeparatet 

 er den brune masse dominerende fremfor de grönne krystal- 

 liter. 



I slag no. 86 (melilith-krystallerj et ikke bestemt mineral, 

 det sidste i ringe m£engde, og glas) sees en hel del enkeltvis 

 liggende, gjennemsigtige, gulgrönne globuliter, som jfevnlig 

 har en diameter af 0.05 mm. og lidt derover; typiske marga- 

 riter, bedre end de i Siegburger-slaggen, iagttages hist og her. 

 Temmelig hyppig viser der sig rudimentsere, leddede krystal- 

 liter, sammensatte af med hinanden sammenvoxede globuliter 

 (margariter) og opbyggede efter de tre hovedaxer og efter 

 mellemaxer, svarende til de tidligere omhandlede. — Inde i 

 melilith-krystallerue ligger der endvidere, fornemmelig i zone 



