222 



VOGT, STUDIER ÖVER SLAGGER. 



som et og samme haandstykke kan besidde ^). — Det rene 

 overfladeglas hos de blåa emaljslagger viser ikke den ejen- 

 domnielige farve med fosforesens o: disse egenskaber tilhörer 

 ikke glasset i og for sig, men skyldes udsond.ring af emalj - 

 mineralet o: de fine globuliter med krystalliter. 



FeO-gehalten i de fleste trisilikat-emaljslagger er i almin- 

 delighed ca. 2.5 % stor; no. 150 — 157 viser fölgende gehalt og 

 farve: 3.6 og 3.8 % FeO, blaagrön emalj; • — 1.9 3 %^ gråa emalj; 

 — 3.06 ^, gråa emalj; — 2.7 %, blåa emalj; — l.i6 %, blåa 

 emalj med graagrönt glas; — ■ 2.4 9 %^ blåa, fliioriserende emalj, 

 med blaagrönt glas; — 1.4 0, 1.9 8, 1.9 8 %, lyseblaa emalj. 

 Heraf aflaeses, at den blåa farve ikke i mserkbar grad forandres 

 ved variationer af FeO-gehalten inden graanserne ca. 1 — 1.5 og 

 3 "/o. — Selv de gråa emaljer plejer i regelen at vise et svagt 

 blaaligt skjaar. 



Analyse af emaljslagger. 



SurstofmiTH ixderne i 



O i Si02 . 



» » AloOg 



» » CaO .. 

 » " MgO . . 

 » » MnO . 

 » » FeO.. 



Surstofforhold... 



') Forholdet er begrundet i, at ved hurtig afkjöling gaar den hele masse 

 uden videre över til glas — , ved midlere udskiller emalj-mineralet, 

 muligens förbindelsen (RO)., (8102)3, ^''■E — • '''^d langsom derimod 

 pyroxen (augit). 



