BIHANG TILL K. SV. VKT.-AKAD. HANDL. BAND 9. N:0 1. 225 



Slag- fra Halzhrächier Hatte pr. Freibcrg (fra en gammcl, 

 nu afskaffct proccs)*), er graagrön, emalj agtig, med smaa, kry- 

 stalliuskc udsondringer. — De sidste viscr sig i mikroskopisk 

 prjeparat at bcstaa af en hel del farvelöse, isotrope krystalliter, 

 opbyggede efter tre lodret paa hinanden staaende retninger 

 og i enhver henseeude identiske med de tidligere beskrevne 

 sulfid-krystalliter. De ligger altid omgivne af en zone af klart 

 glas; dereftcr kommer (paa samme maade som paa fig. 35 an- 

 givet) glas med en ntalliglied af yderst line globnliter, hvilke 

 frcmkalder emalj -udseendet. — Aldeles lignende forholdc kan 

 studercs i en slag fra KöJiigin Maria-Hätte (ikke at forveksle 

 med de paa pag. 118 — 120 omhandlede slagger). 



Slao- no. 104, fra Finnho, 1880, har, som allerede tidligere 

 omtalt, längs afkjölings-ovcrfladen en ren emalj agtig, lysegrön, 

 kun svagt gjennemskinnelig zone, medens kjsernen, som er 

 mörkeoTÖn, har lidt mcrc o-lasagtig habitus. I det förstnsevnte 

 parti optrffider brune, opake sullid-skyer (o: her har svovl- 

 metallet endnu ikke faaet tid til at krystallisere nd, se pag. 

 206), i kjaernen dcrimod sees en vrimmel af de tidligere tid- 

 förlig omhandlede mangansulfid-globnliter, krystalliter m. m. 



Slag no. 87, fra JJoivlais, viser aldeles analoge forholde; 

 den ren emalj agtige zone längs overfladen er her kun ca. 3 mm. tyk. 



Ogsaa FeS kan give slaggerne en emalj -habitus längs over- 

 fladen; exempel herpaa frembyder slag no. 85, fra Oberhausen. 



Fserskslagger og Ugn. 



Allerede aici^tao-ne o-ano-c har vi hävt anledning til at om- 

 tale, at der i smeltemasser-), som holder en del Fe^Og og til- 

 straekkelio- meget FeO, altid danner sig magnetit; til samme 

 resultat er ogsaa de franske miner al-sy nthetikere, videre H. 

 SoKBY og F. ZiEKEL (se f. OX. F. ZiRKEL »Die mikroskopischc 

 Beschaffenheit der Mineralien und Gesteine», 1873, pag. 62, 

 undersögelse af omsmeltet syenit fra Mount Sorrel) med llere 

 andre tidligere komne. 



I vällovns-slag fra Kloster, 1851 (se pag. 48—51, fig. 22—23) 

 — som udelukkende er bestaaende af SiO.^, en del FcoOg og 

 meget FeÖ, videre lidt ]\InO samt ubetydeligc spor af Al.iO^. 

 CaO og jMgO — iagttaoes en hel del smaa, sorte, uigjenncm- 



') Undersögt ved Freibereer Bergakademie. 



*) Naar muligens de strerkt SiOj-rige fraregnes. 



15 



