BIHANG TILL K. SV. VET.-AKAD. HANDL. BAND 9. N:0 1. 243 



Den hos vore krystaller mest fremtrsedende fladc paa top- 

 pen er en kvart-pyramide, som svarer til en af 2P-fladerne hos 

 monosymetrisk augit. 



Da det her forelöbig heskrevne mineral egentlig ikke 

 hörcr hjemme inden den snevre griippe, som behandles i dette 

 arbejde, gives her ikke flere meddelelser angaaende samme. 



Oversigrt oyer de i chemisk lienseende viindne resultater. 



I dette afsnit skal vi först behandle det indbyrdes forhold 

 mellem de forskjellige bisilikat-mineraler (augit *), enstatit, wolla- 

 stonit, rhodonit med det hexagonale kalksilikat) for sig og der- 

 nsest de forskjellige singulosilikater (olivin- og melilith-variete- 

 terne) for sig; senere skal vi dragé op graenserne mellem de 

 to store grupper af silikat-mineraler, som konstitueres i slagger. 



De mange forskjellige pyroxen-mineraler (enstatit, bronzit, 

 hypersthen — aiigit (med diopsid, hedenbergit, diallag, jeffer- 

 sonit, o. s. v.), wollastonit, akmit & aegirin, petalit & spodu- 

 men — rhodonit med fowlcrit, babingtonit, det i dette ar- 

 bejde opstillede nye, asymetriske pyroxen-mineral) optr^der 

 som bekjendt i tre forskjellige krystalsystemer, neralig det 

 rhombiske, monosymetriske og asymetriske. Af analyserne af 

 de naturlige pyroxener kan udlseses, at gehalten af iU^s ") (eller 

 af rKoOg-silikaterne) neppe har nogen vaesentlig indflydelse paa 

 valget af krystalsystemet ^); dette bestemmes kun (eller i alle fald 

 fornemmelig) ved baserne RO eller PtoO eller, om man saa vil 

 udtrj^kke det, ved silikaterne RSiOj eller Ro^iOs- 



') Med augit betegnes i det fölgende udelukkende det monosymetriske 

 mineral (diopsid, hedenbergit med lerjords-augiterne o. s. v.); med nav- 

 net pyroxen sammenfatter vi samtlige de til den fselles gruppe 

 höreude mineraler. 



*) Her og i det fölgende betegner vi med KoOj de to förbindelser AUOj 

 og FeoOj. 



') Som bekjendt er det i alm. sserlig enkelte af de monosymetriske py- 

 roxener, nemlig lerjords-augiterne og akmit, spodumen o. s. v., som 

 udmyerker sig ved stor gehalt af UjOj; herved skulde man muligens 

 ledes til at tro, at den sidstnaevnte förbindelse fortrinsvis eller ude- 

 lukkende skulde optrsede i det monosymetriske system, men saa er 

 ikke tilficlde. — For det förste förer babingtonit en hel del K2SisO<, 

 (eller ifölge Doelters skrivemaade RK2Si40,.,), hvor K ^ Fe. og der- 

 njest kan ogsaa den rhombisk krystaliiserende hypersthen indeholde 

 en hel del RjOj, nemlig i alle fald indtil 10.47 % ÄljOg og 3.94 % FcoOj 

 (hypersthen fraFarsuod, Rammelsbeegs analyse no. 15, a).^ — Heraf slut- 

 tes, at IvoOg ikke har nogen dominerende indflydelse i krystallografisk heu- 

 seende, undtagen muligens, naar den er tilstede i ganske overvejende 

 msengde. — C. Doelter antager (1. c.) at have fremstillet pyroxener 



