244 VOGT, STUDIER OVKR SLAGGER. 



PyroxeB-gruppen ( — og desuden den nserstaaende horn- 

 blende-gruppe — ) karakteriseres i det hele og store ved föl- 

 gende morfotrope ^) rsekke : 



Mg SiOg I 



„.„ \ kiystalliserer rliombisk. 



Ca SiOg I 



I „ ? » monosy metrisk 



K2 01O3 I 



Mn SiOg » asymetrisk. 



Vi har lier opfört det rene jernoxydul-bisilikat som i og for 

 sig krystalliserende rhombisk og som overhovedet virkende i 

 rliombisk retning, om man vistnok i naturen hidtil ikke har 

 antruffet nogen pyroxen, der udehikkende er bestaaende af den 

 naevnte förbindelse-). Grunden til, at vi alligevel maa kunne 

 bestemme det krystalsystem, hvori FeSiOg egentlig hörer 

 hjemme, er at söge i, 1) at hypersthen jaevnlig i overvejende 

 msengde er sammensat af et jernoxydul-silikat, idet mineralet 

 kan holde i alle fald saa meget som | FeSiOg til 1 MgSiOg; 

 2) at i de monosymetriske pyroxener (muligens ogsaa de asy- 

 metriske) ekvivalerer, ifölge Doelters og Tschermaks frem- 

 stilling, MgO og FeO hinanden, medens CaO i krystallogralisk hen- 

 seende indtager en ganske anden rolle end de to n^evnte baser. 



Af alkali-pyroxenerne, nemlig akmit & aegirin og spo- 

 dumen & petalit, hvilke fortrinsvis karakteriseres ved resp. 

 NajO og LioO, har vi i vore slagger ingen reprsesentanter — , 

 af den simple grund, at der i slaggerne aldrig indgaar saa store 



af sammensaetning RKj SiO,,, hvor R i alm. nsesten udehikkende er 

 Mg og Fe; han har dog ikke med sikkerhed kunnet bestemme, til 

 hvilket system de foi-modede produkter skal höre. Enkelte iagttagelser 

 (se pag. 61) udtydes i don retning, at ren MgAljSiOg (eller MgO. 

 AI2O3. Si O,) skal krystallisere rhombisk, som MgO. SiOj, andre (se 

 pag. 59), at samme förbindelse skal vaere monosymetrisk. — Da vi i 

 detta arbejde kun har at beskjieftige os med relativt RjOj-fattige 

 sammensajtninger, kan vi i det fölgende gaa ud fra, at K^Oj-silikaterne 

 overhovedet ikke har nogen mperkbar krystallografisk virkning. 



') I det fölgende stötter vi os paa den af professor W. G. BrögGER 

 (vaarterminen 1883) docerede fremstilliag af de krystallografiske prin- 

 ciper, hvorved forholdet mellem de til forskjellige krystalsystemer 

 hörende led af frelles miueral-familier (f. ex. pyroxen-. hornblende-. 

 feldspath-familierne o. s. v.) forklares ved morfotropi; dette begreb er 

 tidligere nsesten udelukkende kun anvendt inden de organiske for- 

 bindelsers omraade. 



^) P. Groth anförer (se Tabellar. Uebers. d. Mineral., 1882, pag. 106), 

 at FeSOj i slagger formentlig skal krystallisere monosymetrisk; saa- 

 vidt jag kan skjöune, kan denne formodning ikke stöttes paa änder 

 end MiTSCHEKLiCHS og Hausmanns beskrivelser (se pag. 237), hvoraf 

 krystalsystemet dog ikke kan afgjöres. 



