BIIIANO TILL K. SV. VET.-AKAD. HANDl-. BAND 9. N:0 1. 255 



:M).is% MnO mod 16.45 % CaO, 0.73% MgO, I.31 % FeO. 



2.3 » 



0.6 4 » 

 2.17» 

 3.0 9 » 

 2.8 1 » 



.): de hidtil undersökte naturlige rhodoniter liolder i minimum 

 1 ^NhiO til 0.9 4, 0.7 8. 0.7 2 o. s. v. RO. Mi)n maa fölffelio- 

 kimne gaa ud fra, at en ordinaBr pyroxeu-sammcnsaetning (med 

 liovcdbaser CaO, ^IgO med FeO, uden store nifengder af Al20.f 

 eller Fe-.O^) altid vil krystallisere monosymetrisk ved mindre 

 MuO end efter forholdet 1 MnO : ca. 6 RO, medens den altid 

 vil krystallisere asymetrisk ved mere MnO end efter forholdet 

 1 ^[nO : ca. O.9 RO. — Vi skal se, at vi ved studium af vore 

 slao-o-er kan faa o-ra^nsen bestemt noget mere detailleret. 



De MnO-riffeste af vore ordinäre auo-it-slao-ger holder 3.28, 

 3.29, 3.53, 3.6, 5.13, 5.44, 5.66 og 6.30% MnO O : af en smelte- 

 masse (uden Fe^O-j, med lidet AI2O.5) med 1 MnO til 6.9, O.i, 

 10.0, 11.6 RO og * derover krystalliserer augit ud; da vi har 

 temmelig mange iagttagelser, maa det formentlig vsere beret- 

 tio-et at o-eneralisere resultatet til fölg-ende sats : I bisilikat- 

 smeltemasser (med passé CaO-gehalt, uden FcjOj, med lidet 

 Al.,03) danner altid augit sig, naar der ikke er mere MnO til- 

 stede end efter forholdet 1 MnO til ca. 7 RO. — Rhodonit-slag 

 no. 19 holder 36.83 % MnO mod 15.6 2 "i FeO og 0.7o % Ca Oo: 

 1 :MnO mod 0.4 4 RO (hvor RO er FeO med lidt CaO). — En- 

 kelte af de tidligere omhandlede naturlige rhodoniter har vist- 



O Cd 



nok udvist relativt mindre ]\InO, men intet sted har der vaeret saa 

 meget FeO (eller overhovedet rhombisk virkende RO) tilstede. 

 Slag no. 20 frembvder sa^rlio^ interesse, da den samtidio- 

 förer augit og et mineral, som efter al sandsynlighed er iden- 

 tisk med rhodonit'). Sammensgetnino-en viser en MnO-o-chalt 



') Augiteu er bestemt med fuld slkkerhed. — Desuden er tilstede et 

 andet mineral, som saavel makro- som mikroskopisk kan adskilles fra 

 augit, og som altsaa utvivlsomt maa vtere noget andet; det karakteri- 

 seres ved at vaere udviklet i lauge individer, som i henhold til ud- 

 slukningsforholdene enten maa vpere mono- eller asymetrisk, rimeligvis 

 det sidste, da der ikke kunde findes individer med udslukning nöj- 

 agtig efter Ueugderetningen. Paa grund af overensstemmelse i ud- 

 sluknings-vinkelens störrelse, spaltharhci (i snit =j= c) og habitiix sluttes, 

 at vi sandsynligvis maa have for os rhodonit; da hertil kommer, at 

 mineralet har krystalliseret ud af en AljOj-fattig bisilikat-smeltemasse 

 raed ikke mindre end 20 fi MnO, maa bestämmelsen ansees for al- 

 deles sikker. 



