BIHANG TILL K. SV. VET.-AKAD. HANDL. BAND. 9. N:0 1. 257 



<le fysiskt' omstanidigheder, hvorunder krystallisationen har fuu- 

 det sted. 



Tidligere er paavist, at rhodonit kan före 1 MnO til ca. 

 0.9 RO, oo- at det kan krvstalliserc ud i alle fald ved forhold 



' O •■■■ 



1 MnO til 0.4 4 RO; undersögelsen af slag no. 20 godtgjör, at 

 rhodonit lejlighedsvis kan holde saa mcget RO som efter for- 

 holdct 1 iMnO til henimod 1.8 RO, og at det, naar de fysiske 

 omstsendigheder er gunstige, kan konstitneres i smeltemasser 

 med forhold 1 MnO til 1.82 RO. 



I Freibero-er Ber^akademies samlinoer lik iejj mic; bl. a. 

 ovcrladt til undcrsögelse en bcssemerslag fra Königin Maria- 

 ll utte, som förte 58.8 % SiO.^, 24.3 % MnO og 8.8 % FeO (sum 

 91.9 %; resten er rimeligvis fornemmelig ALO3 med en del CaO 

 og MgO). — 1 mikroskopisk prfeparat iagttages glas med ca. 

 25 % augit, der har udseende omtrent som den i de MnO-fattige 

 slagger. W faar altsaa som resultat, at ordinasr, monosyme- 

 trisk augit kan krystallisere ud i bisilikat-smeltemasser med 

 indtil 24.3 % MnO'). Heri ligger dog ikke, at selve augiten 

 i og for sig skal holde nogen sserdeles betydelig MnO-gehalt ; 

 mineralet udgjör nemlig kun ca. 25 % af den hele masse, kan 

 altsaa have optaget i sig den forhaanden-vaerende maengde af 

 MgO, CaO og FeO, medens MnO-gehalten fornemmelig eller 

 udelukkende kan vfere bleven ladt tilbage i glasset. 



P. Groth omtaler i >Tabellar. Uebers. d. Min.», 1882, pag 

 107, en i det asvmetriske system krystalliserende »Eisenschlacke>> 

 (fuldkommen isomorf med babingtonit) med kun 12 % ]\InO-). 

 — Denne iap-ttao-else staar ikke i strid med det nvs vundne 

 resultat; vore to slao-aer förer nemlio- ved siden af MnO 

 hovedsagelig forskjellige slags RO-baser (CaO, MgO med FeO). 

 medens den af Groth omhandlede »Eisenschlacke», der an- 

 gives at vjere isomorf med den altid temmelig FcoOg-rige ba- 

 bino-tonit, rimelio;vis foruden MnO holder en hel del icrn- 

 oxyd og jcrnoxydul. 



Den af T.schermak i 1872 fremsatte hypothese, at augiterne 

 altid skulde kunne deriveres af et par fundamentale dol)belt- 

 forbindelser, nemlio- 



Ca R Si., Ofi [ 



R H, Si Oe) 



') Den foregaaende slag viste 20 % MnO. 



^) Nöjere raeddelelse angives ikke. — Det har ikke lykkes mig i litera- 

 turen at finde original-beskrivelsen til den her omhandlede slag. 



17 



