25)2 VOGT, STUDIER OVEB SLAGGER. 



fj) af den hele masse; resten er glas, som paa enkelte steder i sparsom 

 niEengde holder et mineral med levende interferensfarver (udskilt efter 

 det tetragonale mineral). — Ogsaa i chemisk henseende maa der vsere 

 fuld overensstemmelse mellem det her foreliggende mineral (som er pro- 

 duceret i AljOj-fri smeltemasser, af surstofforhold 1 : 1.50, med 2 — 2.40 

 CaO : 1 MgO) og det tidligere omhandlede (i slagger med lidet AI2O3, 

 1:1.42—1.48, med 1.8—2.2 CaO : 1 MgO). — Af de tidligere kjendte fakta 

 er vi forud komne til det resultat, at det nye, tetragonale mineral enten 

 ikke holder spor af AI2O3 eller kun meget lidet; nu kan vi med fuld sik- 

 kerhed dragé den slutning, at mineralet overhovedet ikke holder AljOj 

 som karakteriserende bestanddel. Dette resultat er interessant, idet mine- 

 ralet formentlig indgaar som led i skapolih-melilith-rsekken. — Dets sur- 

 hedsgrad maa ligge mellem grsenserne ca. 1:1.33 og ca. 1:1.50; formelen 

 er altsaa rimeligvis 



(RO3) . (SiO,)2-( (RO), (8102)3^ 



RsSi^O, / ^^^^^ R4Si3 0,„ 



(eller liggende mellem disse graenser). RO betyder CaO med en del 

 MgO, i foreliggende fald ca. 2 CaO 4- 1 MgO. 



Paa overfladen viser slaggerne fra alle tre forsög meget jsevnlig en 

 hel del frit udviklede krystaller, nemlig tynde tavler, indtil ca. i mm. 

 brede, med pyramide- eller dome-flader paa toppen; fladerne i c-zonen 

 stikker oftest, om eud ikke altid, ind i slagmassen, er altsaa i alm. ikke 

 synbare. — Topfladerne er stserkt skinnende, men altid saa facetterede, 

 at nöjagtig maaling er umulig. 



Ved maaling blev fundet paa en krystal (fra no. 160): Vinkelen mel- 

 lem topfladerne, maalt över topkanten, maa ligge mellem grasnserne 11 

 5'— 13' 3' og 10° 45—12' 29', sandsynligvis vecf ca. 13 f; vinkel, maalt 

 över sidekanten, maa ligge mellem grsenserne 7° 58' — 9° 19', 7° 58' — 8° 51'. 

 T 52'— 9" 36', T 48'- 8° 56', er sandsynligvis lidt över 8^ - En anden 

 krvstal (ogsaa fra no. 160) gav: över topkanten 11° 19' — 11' 26': över 

 sidekanten 7° 48^-7° 57', T° 38'-8° 5', ca. 8°, 3' 10'-8° 44'. - NB. Til 

 topkantvinkel 11" 19' og 11° 26' svarer sidekantvinkel resp. 8° 1' og 8' 6'. 



Som det sandsynlige resultat vfelger vi 8° 1' og 11° 19'. 



Dette giver en vertikal-axe, naar vi forudssetter fladerne at svare til: 



Pyramide. Dome. 



0.07006 0.09908. 



Skapolith-melilith-mineralerne karakteriseres ved: 



Skapolith Meinith. Gehlenit. 

 (mejonit). 

 P = 63° 42' 65 30' 59° C 



c =: 0.4393 0.4548 0.4001. 



Hvis vort mineral, saaledes som det efter tidligere krystallografiske 

 iagttagelser (se pag. 133) er naturligt at forudstette, er homöomorft med 

 de nys nsevnte, maa den optrjedende flade, hvis vi holder den for en 

 pyramide, svare til ^ P, hvorefter vort mineral f aar en vertikal-axe = ca. 

 0.42 — , og, hvis vi holder den for et dome, til ^ P oo, hvorefter vertikal- 

 axen blir = ca. 0.40. 



Mere indgaaende slutninger kan ikke dragés. 



Af hensyn til den specielle interesse, som de tre forsög no. 39, 160 

 og 163 afglver for kjendskaben til silikaternes smeltbarheds-forholde, vil 

 vi gjöre opmaerksom paa fölgeude: — Praeparater af no. 39 og 163 (med 

 resp. 2.0 og ca. 2.2 CaO : 1 MgO) er saa lige, som vel praeparater af to 

 forskjellige slagger kan v»re; no 160. (med ca. 2.4 CaO : MgO) diifererer 

 lidt fra de to förstnaevnte, idet den for den förste er mere finkrystallinsk 

 (hvilket formentlig i sin helhed er begrundet i ydre, fysiske forholde), og 

 idet den dernaest holder mindre af det som no. 2 udsondrede mineral 

 (augit?) end de to förste (hvilket muligens kan vsere begrundet i en yderst 

 liden förändring i SiOj-gehalten ; hvis surstofEorholdet gaar över fra 

 1 : 1.50 till 1 : 1.52, vil der strax udsondres meget mere bisilikat mellem 

 det tetragonale mineral, tavler). 



