4 NATHORST, DEN GEOLOG. EXPEDITIONEN TILL SPETSBERGEN 1882. 



skola medföra. På grund af livad i ärendet förekommit före- 

 slog Kongl. iVIaj:t i statsverksproposition för 1882, att Riks- 

 dagen måtte bevilja det begärda beloppet, hvilken framställ- 

 ning äfven vann Riksdagens bifall. 



Sedan Vetenskaps-Akademien bland sina ledamöter utsett 

 professoren, friherre A. E. Nordenskiöld samt chefen för 

 Sveriges Geologiska Undersökning, professoren O. M. Torell 

 att träffa aftal med till utförande af de i fråga satta geolo- 

 giska undersökningarne lämpliga geologer, blef ledningen af 

 den geologiska expeditionen anförtrodd åt mig och till min 

 följeslagare utsågs biträdande geologen vid Sveriges Geolo- 

 giska Undersökning, filosofie kandidaten, frih. Gerård de 

 Geer. 



Enligt den ursprungliga planen skulle expeditionen till 

 Spetsbergen kostnadsfritt få medfölja det fartyg, som skulle 

 öfverföra den meteorologiska stationelis personal, under det 

 att återresan efter derom på förhand skedt aftal borde ske 

 med något fångstfartyg från Hamrnerfest eller Tromsö. På 

 Spetsbergen skulle deremot geologerna taga sig fram i en för 

 ändamålet förhyrd fångstbåt, bemannad med 4 man samt ha 

 till sin disposition tält och annat för båtfärder nödigt material. 

 Sedan emellertid tiden for den meteorologiska expeditionens 

 afgång blifvit sålunda bestämd, att denna expedition skulle 

 komma att inträffa vid Isfjordeu först omkring den 12 Juli, 

 kunde man med skäl emot det första förslaget invända, att 

 oreologerna då endast fino;e en del af sommaren till sin disposi- 

 tion, och föga bättre gestaltade sig saken, om de medföljde 

 ett fångstfartyg på våren och återvände med den meteorolo- 

 giska expeditionens, enär i så fall hela Augusti månad, hvil- 

 ken på Spetsbergen i många hänseenden är den bästa arbets- 

 tiden, då icke hade kunnat användas. Under sådana förhål- 

 landen återstod ej annat än att försöka anskaffa medel för att 

 kunna förhyra ett för expeditionens räkning uteslutande af- 

 sedt fartyg, och genom offervillighet från flere håll blef äfven 

 den erforderliga summan hopbragt. Med tacksamhet bör om- 

 nämnas professor Nordenskiölds godhetsfulla medverkan till 

 ernåendet af detta lyckliga resultat. De enskilde män, som 

 lemnade expeditionen bidrag, voro grosshandlaren R. AsTRUP, 

 bokförläggaren F. Beijer, universitetskansleren, frih. L. De 

 Geer, hvarjemte »Lars Hjertas Minne» och »Stockholms Hög- 

 skola» äfven understödde densamma, med vilkor från den 



