BIHANG 



TILL K. SV. VET.-AKAD. HANUL. BANU. 9. N:0 2. 11 



hvalar. Vi komnio in i isen så småningom, hvilken dock 

 ännu var helt gles. Alkor svärmade nu omkring, stundom 

 syntes enstaka luunefoglar samt rotges. Kryssade hela dagen 

 för svag motvind, på natten blef det stiltje. På morgonen 

 den 5:te blef" vinden mera nordvestlig, fastän mycket svag, vi 

 voro nu ur isen, regnblandad snö föll emellanåt, några vild- 

 gäss flögo förbi fartyget, en enstaka säl visade sig. Sökte 

 loda, men nådde icke botten med 100 famnars lina. Vid 

 middagstiden mötte oss åter rätt mycket is, vi kommo in i 

 ett drifisfält, och som öppet vatten syntes på andra sidan 

 derom, beslöts att styra tvärs genom drifisen. En grönlands- 

 säl, som låg på ett isstycke, helsades med en kula, den lyckades 

 dock vältra sig ned, efterlemnaude en strimma af blod. Längre 

 fram syntes flere salar på isen, vi satte ut den lilla båten, 

 sköto två stycken, som vi fingo, samt dessutom en, som 

 kastade sig ned i vattnet och sjönk. Vi seglade nu med god 

 fart genom isen mot det öppna vattnet, fingo dugtiga knuffar 

 emellanåt. I förbifarten sköto vi tvenne salar från fartyget, 

 den ena var en stor hona af klapmytsen {Cijstophora cristata), 

 af hvilken endast 1858 års svenska expedition erhållit ett 

 exemplar, likaledes bland drifis i närheten af Beeren Eilaud. 

 Tyvärr förlitade jag mig på besättningens uppgift, att det var 

 en icke fullvuxen storkobbe och märkte misstaget först sedan 

 jag hade aftagit kraniet, hvarför detta blef det enda, som för 

 zoologiskt ändamål kunde tillvaratagas. Emellertid visade sig 

 isen på sina ställen full af säl, och då vi väl hunnit genom 

 densamma fick Bjona lägga bi, fångstbåten sattes ut och vi 

 begåfvo oss åter in i isen på jagt. När vi återvände hade 

 vi fått sju stycken, och kaptenen, som samtidigt varit vite 

 med den lilla båten, hade fått fyra. Dessa voro dock på långt 

 när ej alla som dödats, en stor mängd af dem vi skjutit hade 

 lyckats komma i vattnet och sjunkit. Salen är nemligen vid 

 denna tid på året så mager, att den icke flyter. Alla, som 

 vi sågo, voro med undantag af den omnämnda klapmytsen, 

 grönlandssälar, gamla (svartsidor) och imgar (dessa gulaktiga 

 och fläckiga). De voro väl nu stadda på återtåg från Jan 

 jNIayen. 



Den 6:te Juni på morgonen skulle vi enligt beräkning 

 vara omkring 10 mil från Beeren Eiland, men seglade vidare 



O 'O 



hela dagen utan att få syn på land; på aftonen åter något 

 drifis. Ej heller syntes land den 7:de, och då några längd- 



