22 NATHORST, DEN GEOLOG. EXPEDITIONEN TILL SPETSBERGEN 1882. 



hooken, hvilken dessutom hade ett mera centralt läge. En ut- 

 flygt i land upp på de närmaste bergkullarne, der Van Mijens 

 Bay kunde öfverskådas, ådagalade genast, att sagde fjord från 

 det inre ända till Axels öar ännu var isbelagd, och vid en 

 utfärd, som vi samma dag företogo till Van Keulens Bay, 

 funno vi äfven denna alldeles fyld af is ända till Eders ö. 

 Vi voro sålunda för den närmaste tiden inskränkta till den 

 yttre delen af Belsund. På Eders ö insamlades bergkalkför- 

 steningar, derstädes på en diabashäll anträffade reiflor ådagalade, 

 att Van Keulens Bay fordom varit fyld af glacierer. Den 25 

 Juni, Söndag, sysselsatte vi oss med olika arbeten kring hamn- 

 platsens närmaste omgifningar. Edvard, som var mig följ- 

 aktig, varseblef högt upp pä fjellsluttningen en egendomlig' 

 fogel liggande på ägg, och då jag klättrat dit upp såg jag 

 genast, att det var ett exemplar af den sällsynta fjellgåsen 

 {A7^se7' leucopsis). Som jag ej hade hagelgevär sköt jag efter 

 densamma med kula, dock utan att råka, hvarpå De Geer 

 med sitt hagelgevär tillkallades. Fogeln, som vid mitt skott 

 flugit undan, hade under tiden återvändt till boet, och då 

 den vid De Geers annalkande flög ut, blesserades den af 

 honom. De Geer gick genast upp till boet, undersökte det- 

 samma och uppmätte äggens storlek. Under tiden hade jag 

 följt fogeln, sändt karlarne till fartyget efter båten och vid 

 dessas återkomst sköts den i vattnet ännu qvarliggande gåsen 

 af De Geer. ]\Iärkligt nog har det efter hemkomsten visat 

 sig, att exemplaret var en hane, hvilket föranledt något tvif- 

 velsmål, huruvida de äfvenledes hemförda äggen verkligen 

 skulle tillhöra denna art. Af ofvan lemnade redogörelse är 

 likvisst tydligt, att något misstag icke härvid är möjligt, hvar- 

 till kommer, att äggen icke öfverensstämma med några andra 

 af de spetsbergska foglarnes. Att den skjutna hannen icke 

 hade någon liggfläck kan bero derpå, att äggen voro nyligen 

 lasfda. Och att hannar af andra oråsarter i dessa trakter verk- 

 ligen rufva äggen framgår af v. Heuglins iakttagelse öfver 5er- 

 nicla brenta, hvars hannar han observerat med liggfläck. Den 

 som iakttagit huru fjellräf, stormåse och tjufjo ögonblickligen 

 passa på att taga de ägg, från hvilka fogeln bortskrämts, skall 

 för öfrigt inse att det icke är troligt, att gåshonorna här en- 

 samt skulle rufva äggen. På tal om Anser leucopsis må för 

 öfrigt nämnas, att jag följande dag såg 4 individ deraf flyga 

 inåt Van Keulens Bay, hvarför troligen flere häcka i dessa af 



