24 NATHORST, UEN GEOLOG. EXPEDITIONEN TILL SPETSBERGEN 1882. 



innehållande leder af enkrinitstjelkar, spougior och sällsynt 

 bryozoer. Samma fossil finnas äfven i lager af bituminös 

 skiffer, hvilken förekommer tillsammans med kalken, och som 

 derjemte innehåller åtskilliga krypspår af lägre djur (s. k. 

 »fucoider>/). Det var denna dag varmt och sommarlikt och i 

 solbaddet på den branta mot söder vända sluttningen utveck- 

 lades vegetationen utomordentligt hastigt. På tvärbranten vid 

 Middlehookeu växer Polernoniuni pulchellvm i så oerhörd mängd, 

 att den bildar stora blåa fläckar. Frestad af det vackra vädret 

 beslöt jag bestiga Middlehookens mot hamnen vända parti, 

 men mitt hopp att derifrån få någon observation öfver kring- 

 liggande höjder gäckades som vanligt af en tät dimma, hvil- 

 ken vid min ankomst till toppen helt och hållet inhöljde den- 

 samma. Jag slog läger för natten på stranden i närheten af 

 den lilla dalgåncr, som frän Middlehookens östra ffräns in- 

 skjuter mot nordost. Det frös ganska tjock is på de små 

 vattenpölarne under natten, och i tiiltet var ej synnerligen 

 varmt. Föliande dag fortsatte iag undersökningarne lånss 

 stranden samt i den lilla nyss omnämnda dalgång, hvilken på 

 grund af den förkastning, som här finnes, benämndes »för- 

 kastningsdalen». Under det att man nemligen öster om den- 

 samma har försteningsförande spiriferkalk och flinta anstående 

 i en brant afsats nära stranden, igenfinnas dessa lager först 

 långt inne i dalgången, beroende på en parallelt med stranden 

 gående förkastning af 1,000 a 2,000 fots höjd, hvilken äfven 

 förorsakar att nyssnämnda lager återkomma i den höga berg- 

 toppen på dalens östra sida. Längst inne i dalen finnes en 

 liten norrifrån kommande glacier, hvilken slutar pa en tern- 

 ligen brant sluttning. 1 det varma solbaddet lossnade stenar 

 oupphörligt från glacierens bräm och nedstörtade i stark fart 

 utför branten. GlacierrefFlor i dalens botten visade, att den- 

 samma fordom varit helt och hållet fvld med is. På ett ställe, 

 der dalen var ganska bred, hade snön ännu ej smält, och i 

 densamma svntes spår efter en snölavin, hvilken ej blott rullat 

 ned för sluttningen, utan äfven ett godt stycke uppfor den 

 motsatta sidans nedre del. Inne i dalen öfverraskade jag eu 

 fjärplyt {Tringa maritima) vid hennes bo, men äggen voro 

 antaglio-en för långt utvecklade för att kunna tillvaratasras, 

 och fogelns ängslan var dessutom så stor, att man ej skulle velat 

 taga dera. Sedan jag besökt udden midtför Eders ö åter- 

 vände jag på aftonen till Bjona. Den 30 Juni etiketterades 



