28 NATHORST, DEN GEOLOG. EXPEDITIONEN TILL SPETSBERGEN 1882. 



Den 3 Juli företog jag med De Geer en utfärd till Fri- 

 thiofs o-lacier. Vi vandrade till en börian tillsammans lånj^s 

 den vestra moränen, men beslöto sedan att skiljas åt, i det 

 De Geer, åtföljd af skeppspojken, skulle fortsätta undersök- 

 ningen af glacieren, under det att jag tog på min lott bergen 

 vester derom. Då jag vandrade från glacieren sjönk jag helt 

 oförmodadt till öfver midjan ned i en glacierklyfta, dold af 

 snö; den var mycket djup, men ej bredare än att man endast 

 behöfde sträcka ut armarne för att omöjligt kunna sjunka 

 djupare. Bergen närmast glacieren utgöras af de permiska 

 försteningsförande sandstens- och lerskiflPrarne, derefter kom- 

 mer man mot vester, såsom redan beskrifvits af Norden- 

 skiöld, till bergkalkens flint- och kalkbäddar, cyathophyllum- 

 kalken, något gips samt slutligen ursalagrens sandsten, der 

 och hvar äfven gångar af diabas. I allmänhet äro lagren upp- 

 resta, stundom t. o. m. omkastade. Då jag skulle ro ut till 

 fartyget var strömmen så stark, utt vi drefvos långt vesterut, 

 så att den beräknade korta färden blef helt lång. De Geer 

 anlände först senare, och med tanke på mitt äfventyr var jag 

 dessförinnan något orolig, att någon olycka skulle kunnat 

 hända vid vandringen på isen. Om sin färd har han med- 

 delat: 



»Då Nathorst vändt, fortsatte jag och skeppspojken van- 

 dringen inåt landet längs vesti'a sidan af glacieren. 1 börian 

 var snön fast och tunn, men längre upp blef den allt djupare, 

 så att vi ofta nedsjönko till knäna. Vi gingo förbi flera små- 

 sjöar, hvilka lågo mellan sjelfva glacierisen och fjellsidan, och 

 hvilkas istäcke nyligen syntes hafva brustit. 



Slutligen framkommo vi till en sidodal från vester, hvil- 

 ken helt och hållet upptogs af ett tillflöde till den stora 

 glacieren. Yiå sidorna af den lilla glacieren studerades né- 

 véerna eller norrmännens snebrseer samt uppkomsten afsido- 

 raoräner. Så godt sig göra lät uppgjordes en skiss öfver 

 dalen. Bergarterna tillhörde permiska och bergkalksystemeu 

 och lagren voro starkt uppresta. 



Från fjellsidan vid dalens mynning aftecknades Frithiofe 

 glacier, på hvars bländhvita yta syntes talrika, lifligt blåa små 

 sjöar. Under återvägen ned till fjorden gjordes en kartskiss 

 öfver den flerdubbla sidoraoränen, som i flera afseenden var 

 af intresse. 



