BIHANG TILL K. SV. VET.- AK AD. HANDL. BAXD. 9. N:0 2. 29 



Återfärden gick betydligt lättare än vandringen bort, ty 

 nn hade snön på ytan tillfrusit så starkt, att den ofta bar oss, 

 och nära midnatt voro vi åter vid stranden.» 



Den 4 Juli fortsatte jag undersökningen af bergen vester 

 om Frithiofs glacier, isynnerhet ursalagren, hvilka följdes 

 ända tills Heklahooksystemets skiffrar vidtogo. I ursa- 

 lagrens sandsten, som äfven här befanns hvila diskordant på 

 de senare, träffades flerestädes små, mest körtelformiga lager 

 af bituminös skiffer med stenkolsväxter, rotlera och något 

 kol. Som dessa växter till stor del voro identiska med dem, 

 som af Nordenskiöld funnits vid Roberts dal, blef sannolik- 

 heten af att de på sistnämnde ställe befintliga lagren skulle 

 tillhöra ursasericn genom dagens fynd ytterligare ökad. På 

 det låga land, der Heklahooksystemets lager först visa sig 

 vester om ursalagren, var en ovanligt frodig gräsväxt rådande, 

 ehuru vegetationen härute ännu icke hade att uppvisa några 

 särdeles långt komna växter, utan hufvudsakligen fjolårsexem- 

 plar. De bildade här en verklig ängsmark, sällsynt nog på 

 Spetsbergen, hvarför lokalen väl torde förtjena att undersökas 

 i botaniskt hänseende vid lämpligare tidpunkt på året. Jag 

 sköt denna dag några gäss (Anser hracliyrhynchis) samt tog 

 trenne nyutkläckta ungar lefvande. Af dessa omkommo seder- 

 mera de tvenne, men den tredje blef lyckligt och väl upp- 

 född och befinner sia; när detta skrifves lefvande och frisk 

 på Alnarp. Vi tyckte att dessa gäss variera ganska mycket 

 både till benens färjj, hvilka än hade den normala röda färsren 

 un voro nästan o-rå, samt äfven hvad beträffar näbbens länsrd. 



De Geer hade denna dag fortsatt undersökninoren af den 

 norra af Axels öar och har härom meddelat: 



)Den 4:de gjorde jag en utHygt i båt till midten af stora 

 Axelson, der den är bredast, och här uppmättes lagren, skikt 

 för skikt. Fossil insamlades dels från spiriferkalken vid öns 

 vestra strand, dels från de permiska lagren på östra sidan, 

 der äfven otydliga kolade aftryck af växter anträffades. 



Glacierrefflor uppmättes på flera ställen och på en dia- 

 bashäll vid norra sidan af öns vestra udde undersöktes repor, 

 som utan tvifvel bildats af drifis vid ispressninorar utifrån 

 hafvet.;) 



På natten fingo vi besök af tvenne torskskeppare, hvilka 

 uppgåfvo, att Isfjordens inre ännu skulle vara upptaget af is 

 så långt ut som till Kap Boheman och Adventbay, äfvensom 



