BIHANG TILL K. SV. VET. AKAT). IIANDL. BAND 0. N:0 2. 35 



om sträfpolarne pfi tcmpclbygnadcr. Fjorden gör derfur skill 

 för sitt namn. 



Emellertid vandrade vi pa skilda hiill inåt dalen; jag tog 

 dock snart af mot norr upp på höjden, i den tanke, att som 

 renarne blifvit jagade der nere, skulle några möjligen hafva 

 tagit sin tillflygt hit. Detta visade sig ock rigtigt, ty om en 

 stund lingo karlarnc sigte på en enstaka ung rentjur, och som 

 han gick nära sluttningen och jag hade fordel af vinden, lyc- 

 kades jag \itan svårighet komma inom håll och skjuta honom 

 medan han ännu betade, vitan aning om någon fara. De båda 

 karlarne, som åtföljde mig, blefvo helt f()rtjusta, de hade 

 aldrig varit på renjagt förr. Den ene sändes med renen 

 till båten, sjelf vandrade jag med den andre vidare. Ter- 

 rängen var här ganska besvilrlig, det platåformiga bergets 

 topp utgjordes af permisk mergelskiifer, hvilken vittrat till 

 en blöt och seg lera, i hvilken man vid hvarje steg sjönk 

 djupt ned; gick man ned på lägre nivå fick man i stället 

 vandra öfver en till ytterlighet steril mark. nästan utan tecken 

 till vegetation, bestående af skarpkantiga, f(')r skodonen mycket 

 förderfliga flintskärfvor. Berget är sönderskuret af ytterligt 

 smala dalgångar, hvilka, oaktadt de på sina ställen kunna vara 

 några hundra fot djupa, dock stundom äro så smala, att de 

 först märkas då man står vid deras kant. De erinra sålunda, 

 fastän i miniatyr, om Colorados bekanta canons, hvarför vi 

 äfven benämnde detta berg Coloradoberget. Sidorna i klyf- 

 torna utgöras vanligen af vexlande lager af svart och gul 

 flinta, nederst, såvida klyftan är djup, af spiriferkalk, rik på 

 försteningar. Edvard fann ett stort präktigt kranium af en 

 gammal rentjur, hvilket medtogs till Stockholms högskolas 

 samlingar. V^i togo återvägen långs dalens norra sida, der 

 jag hade att glädja mig åt den ytterst rika växtligheten. Sär- 

 skildt var Pedicularis lanata, som här var allmän, praktfull; 

 jag pröfvade äfven på att äta roten, hvars smak i hög grad 

 liknar vanlig morots ^). 



Då jag återkom till båten var De Geer ännu icke anländ ; 

 under afvaktan på hans återkomst använde jag tiden att bo- 

 tanisera. Kedan vid vandringen i dalen hade jag funnit den 

 för Spetsbergen nya Juncus castanevs och träffade nu den 



') Dr Gyllencreutz vid den meteorologiska expeditionen meddelade mig 

 sedermera, att do stufvade rötterna äfven i hög grad erinra om stiii'- 

 vade morötter. 



