38 NATHORST, DEN GEOLOG. EXPEDITIONEN TILL SPETSUKKGEN 188'i. 



1'ället att kartlägga densamma, hvilket mycket väl kunde förenas 

 med de geologiska arbetena. Af Norges Gcograliske Opmaaling 

 hade expeditionen till lans erhållit ett särdeles beqvänit och för- 

 träffligt centreringsinstrument (astrolabium), i hvars användning 

 professor Kosén före vår afresa från Stockholm instruerat mig, 

 och vi hade sålunda medel till utförande af en fullkomlifjt noij- 

 grann kartläggning. Den lU Juli for jag derföre med 4 man af 

 besättningen inåt fjorden för att uppresa signaler och påbörja 

 mätningarne. På de låga uddarne, som endast utgöras af sand 

 och lint grus, användes uppresta drifvedstammar till signaler, och 

 då de voro svåra att se, var det mycket lämpligt att uppresa 

 isstycken mot desamma, hvilka syntes på mycket långa håll. 

 För öfrigt användes värdar af sten, nåson sfång nedfallna hvita 



CD ' C> <J Cj 



gipsblock. Konturerna mellan de särskilda punkterna inritades 

 på fri hand, dock med kontroll af sigtlinier. Jag hann denna 

 dag endast med den norra sidan och skulle påbörja den södra, 

 då dimma och regn slutligen tvingade mig att återvända till 

 fartyget, dit jag anlände mellan 6 och 7 följande morgon. I 

 kalfisen utanför glacieren voro stenkobbar (Phoca hispida) all- 

 männa, men jag lyckades ej skjuta någon. På den södra mo- 

 ränen sågo vi hårtofsar af isbjörn, men de voro säkerligen icke 

 från detta året. De låga stränderna på Tempelbays södra sida 

 voro betäckta af en oerhörd mängd drifved, delvis belägen ganska 

 betydligt högre än nuvarande vattenstånd; bland drifveden funnos 

 äfven stycken af vulkanisk slagg. En flock ruggande prutgäss 

 gaf sig här ut i vattnet, men sedan jag med remingtongeväret 

 skjutit 3 stycken voro patronerna slut. Vi försökte då att mota 

 en del af flocken öfver bayen till Bjonas hamn, och 8 stycken 

 summo beskedligt framför oss ända till nära fartyget, h varpå jag 

 med De Geees hagelbössa snart sköt allesammans i några skott. 

 Den 20 Juli regnade det hela dagen, hvarför vi icke kunde 

 företaga någon utflygt. Afven den 21 var det temligen ruskigt 

 väder, blåst och kallt, men icke regn, hvarför jag kunde upp- 

 taga karta öfver hamnen. Plärvid fann jag Littorina littorea 

 subfossil temligen allmänt i gruset på hamnens östra sida, delvis 

 i stora exemplar. Den 22 var vädret bättre, hvarför jag reste 

 inåt Tempelbay för att fortsätta trianguleringen. Jag undersökte 

 samtidigt berglagren och gjorde på fjordens södra sida ett sär- 

 deles vigtigt fynd, i det jag anträffade en bitumiös kalksten, rik 

 på Fusulina. Den fanns såväl i lösa block som faststående i till 

 cyathophyllumkalkens serie hörande lager. Fusulina är vanlig i 



