44 NATIIORST, DEN GEOLOG. EXPEDITIONEN TILL SPETSBERGEN 1882. 



iallna från något högre upp befintligt lager. Vi fortsatte sedan 

 färden inåt fjorden, hvarvid jag för det mesta vandrade långs 

 stranden, medan karlarne rodde båten derutanför. 1 en liten 

 tvärdal träffade jag myeket högt öfver hafvet en hvalkota, an- 

 tydande en ganska ansenlig höjning; jag hade dock icke baro- 

 meter med och kan derför ej ens tillnärmelsevis lemna någon 

 uppgift om den ungefärliga höjden. Anlända till Mimers bugt 

 funno vi Bjona der liggande för ankar och begåfvo oss genast 

 ombord. De Geers undersökning af Gåsöarne är redan ofvan 

 omnämnd. Vi öfverenskommo nu, att jag skulle qvarstanna här 

 för undersökning af Pyramid berget och närbelägna område, medan 

 De Geek skulle företaga en båtfärd till den stora glacieren på 

 östra sidan af fjorden. Sedan jag ätit och h vilat mig började 

 jag genast arbetena ånyo, i det jag lät ro mig i land på södra 

 sidan af Mimers buat, hvarifrån iair vandrade öfver dalen till 



'oM 



y^s 



Pyramidberget. I dalbottnen och på bergets sluttning såg jag 

 ganska färska spår af ren, men som äfven spår af menniskor 

 jemte lemningar af en eldstad syntes vid stranden, trodde jag 

 att djuren redan blifvit dödade och brydde mig derför icke om 

 att 'Söka efter villebråd. J stället fann jag i sluttningen pä Pyra- 

 midberget vackra växtaftryck, hörande till ursaserien. Efter åter- 

 komsten till fartyget på aftonen etiketterades och inpackades 

 denna dags samt gårdagens samlingar, hvilket afslutades först 

 nära midnatt. Vid sjutiden på morgonen den 2 Augusti väcktes 

 jag. af kaptenen, som underrättade mig, att Klaus, hvilken före- 

 gående afton gått inåt dalen för att söka efter ren, nu återkom- 

 mit med en rentjur, men att han måst qvarlemna en skjuten ko 

 längre upp i dalen. Han hade sett flere renar, och det var så- 

 ledes skäl att försöka en jagt. Jag var till en början ej särdeles 

 hågad dels på grund af ett ihållande regn, dels emedan jag hade 

 tänkt fortsätta arbetena vid Pyramidberget denna dag, men dä 

 dalen i alla händelser måste undersökas och karlen var för ut- 

 tröttad att ånyo begifva sig af, beslöt jag mig slutligen för 

 jagten. I förbigående må nämnas, att Klaus anländt till stranden 

 med den skjutna renen redan klockan tolf på natten, men som 

 han ej kunde göra sig bemärkt på fartyget, der alla då gått till 

 kojs, hade han måst tillbringa tiden på stranden ända till klockan 

 sex pä morgonen. Efter nära en mils vandring inåt dalen kom 

 en renkalf springande först bort från mig, men vände sedan 

 af nyfikenhet och sprang snedt förbi. Då den för ett ögonblick 

 stannade på lämpligt håll sköt jag honom med en kula genom 



