56 NATHORST, DEN GEOLOG. EXPEDITIONEN TILL SPETSBEUGEN 18 82. 



sig härifrån, inen då de botaniska aibctenu måste gilVa vika 

 lör de geologiska, var jag tvungen att begifva mig åter till 

 Adventbay. Det var uu svår sjögång och hög dyning vid 

 iyndorten för de tertiära musslorna, och när jag väl kom i 

 land befanns stället vid nu rådande flod alldeles otillgängligt. 

 Floden hade till på köpet sköljt bort några af de stycken, 

 som jag föregående dag lagt upp på ett stenblock. När båten 

 skulle bege sig ut sedan jag blifvit hmdsatt, höll den på att 

 kantra och fick in mycket vatten. Det var också med mycket 

 besvär jag i den svåra bränningen åter kunde komma om- 

 bord. Vi seglade nu mot Adventbay på lämpligt afstånd från 

 kusten, så att jag under tiden kunde teckna en profil öfver 

 hela kuststräckan. Vinden var god, men vi blefvo alldeles 

 genomfrusna, emedan våra kläder vid båtens missöde blifvit 

 genomblötta. »Forsög» ångade förbi oss på väg till Green 

 Harbour. Vid återkomsten till Bjona var De Geek ännu 

 ombord; han hade ämnat företaga en vandring från Advent- 

 bays inre till Sasscnbay och skulle der mötas af fångstbåten, 

 men ett illamående hade hindrat honom att bege sig af. Han 

 hade varit orolig för oss under det svåra vädret på aftonen 

 den 16, och man tog på Bjona för gifvet, att vi skulle 

 söka komma ombord på något fartyg. Det väckte derför 

 allmän öfverraskning, att vi tillbragt natten i det lilla tältet 

 utan att frysa. 



Den 18 Augusti strax efter midnatt lyfte vi ankar och 

 seglade till Sassenbay, hvars södra sida nu skulle undersökas 

 af De Geer, medan jag med Bjona ämnade resa till Mimers 

 bugt för att ytterligare undersöka Liefdebaylagren. Fyndet 

 af Estherian m. m. tycktes nemligen antyda, att de der möj- 

 ligen kunde innehålla än flere organiska lemningar, genom 

 hvilka dessa så vigtiga lagers ålder till sist kunde blifva be- 

 stämd. Vi kastade först ankar i Sassenbay, ett stycke innanför 

 »hyperithatten» (bör numera kallas »diabashatten»), och jag lät 

 genast sätta mig i land för att med teodoliten insigta några 

 punkter, hvarigenom mätningarne i Tempelbay skulle kunna 

 förbindas med förut kända punkter i Sassenbay. Det blåste 

 dock så hårdt, att instrumentet omöjligt kunde användas, men 

 jag hade dock haft nöjet att finna, att här anstående lager 

 voro en foitsättning af triaslagren vid Kap Thordsen, något 

 hvarom Wilander och jag ofta samtalade under vår vistelse 

 på sistnämnda ställe 1870. Sedan vi öfverenskommit att 



