68 NA.THORST, DEN GEOLOG, EXPEDITIONEN TILL SPETSBERGEN 1882. 



liit börjat snöa, så att marken nu delvis var alldeles hvit, 

 hvarigenom de geologiska arbetena naturligtvis i hög grad 

 försvårades. Ur snön syntes på ett ställe blomhufvudena af 

 den förut på Spetsbergen icke iakttagna liufvudformen af 

 Luzula arcuata uppskjuta, och det var således i sista minuten, 

 som den nu blef insamlad. Vi rodde sedan norrut förbi 

 giacieren, men då vi bunno till nästa vidde (b vilken på kar- 

 torna liofger alldeles för nära Safebaven) var marken så snö- 

 höljd, att några nämnvärda iakttagelser der ej kunde göras. 

 En i sandstensskiffern funnen Leda talar dock för att denna 

 udde åtminstone till sin inre del sannolikt hör till juran, kol- 

 bitar i raset på ett ställe angaf förekomsten af ett kojlager. 

 Snötäcket förorsakade, att jag ej heller kunde utröna den 

 geologiska beskaifenheten af fjellen innanför giacieren, hvilket 

 annars mycket väl med kikaren bort vara möjligt. Snöandet 

 fortfor alltjemt, och då vi återkommo till Bjona var det helt 

 vinterlikt, fartyg och omgifningar höljda i snö. 



Den 31 på morgonen var fartygets däck betäckt af djup 

 snö och nederbörden fortfor alltjernt. Jag började bli orolig 

 för De Geeks parti, i det jag fruktade, att han möjligen 

 skulle söka Bjona i Dicksonbay och således göra en lång- 

 färd förgäfves. Han hade vid sin afresa qvarlemnat ett med- 

 delande, att det medförda proviantförrådet var afsedt för flere 

 dagar, så att i det hänseende var jag dock trygg. Men då 

 han påtagligen ej längre kunde fortsätta sina arbeten, var det 

 ju på en gång både gagnlöst och obehagligt, att under dessa 

 väderleksförhållanden nödgas föra tältlif. Inne i Safehavn 

 var det dock till en början denna dag ganska lugnt, och först 

 vid tolftiden kunde vi derför lyfta ankar. Yi kryssade nu i 

 snötjocka och blåst upp mot Kap Boheman, men då vi i 

 tjockan icke vågade gå för nära och blåsten var mycket ogyn- 

 sam, ändrade vi sedan kurs och styrde mot den meteorolo- 

 giska stationen. Jag tog nemligen för gifvet, att De Geer 

 hellre än att under det svåra vädret invänta oss vid Kap Bohe- 

 man skulle söka skydd hos meteorologerna, och denna för- 

 modan visade sig fullt rigtig, ty då vi ändtligen hunno dit 

 klockan tre på morgonen den 1 September, fingo vi genast 

 se den på stranden uppdragna fångstbåten. Vi kunde således 

 lägga oss att sofva i ro; som vi sedan erforo hade De Geees 

 parti anländt endast ett par timmar före oss. Då fångstbåten 

 senare på morgonen rodde ut till oss blefvo vi angenämt 



