70 NATHORST, DEN GEOLOG. EXPEDITIONEN TILL SPETSBERGEN 1882. 



Då ryssakerna inpackats och fotografier af bergssträc- 

 korna som vanligt blifvit tagna, seglade vi till den stora öu 

 i midten af Ekuianbay. Den bestod af Cyathophyllumkalk, 

 hvilken här såsom ofta af vågorna blifvit urholkad, så att 

 stundom fristående pelare bildats. På stranden auföUos vi af 

 de små lifliga silfvertärnorna, som ännu hade dunungar. 



Vi tältade nästa natt på fjordens vestra strand vid foten 

 af Kapitoliuraberget och iakttogo dervid frost för första gången 

 efter Juni månad. Den 29:de undersöktes i närheten af tält- 

 platsen vid den glacier vi sedan uppkallat efter Sefström flera 

 sandåsar, som mycket erinrade om de svenska rullstensåsarne, 

 ehuru i liten skala. Glacieren fotograferades derefter från 

 fjellet söder om densamma, och härifrån åskådade vi äfven 

 några storartade »kalfningar», som nära nog blifvit ödesdigra 

 för båten. Glacieren hade i senare tid dragit sig rätt mycket 

 tillbaka, att döma af de moräner, som qvarlågo på stranden 

 och andra, hvilka uppstucko ur fjorden såsom holmar. 



Sedan jag uppsökt gränserna mellan bergkalk-, perm- och 

 triaslagren seglade vi söderut till en gräsrik dal, framför 

 hvilken ett deltaland som vanligt utbredde sig. Då vår med- 

 förda proviant led mot slutet, stego vi här i land för att söka 

 efter renar. Vi funno talrika spår och ovanligt stora horn, 

 men inga renar. Styrman, som gick längst in mot dalens 

 slut, fick deremot se en flock af omkring tio ripor, som 

 kommo ned från ett fjell och dit återvände, då han sköt efter 

 dem. Vi sågo under sommaren temligen sällan ripor, men 

 flera gånger fjäder af sådana. Enligt uppgifter af fångstmän 

 tyckas de likväl ej vara sällsynta omkring Isfjorden och 

 Belsund. 



Jag följde stranden söder om nämde dal, under det man- 

 skapet färdades i båten. På strandsluttningen påträffades bland 

 annat blommande exemplar af Petasites frigida. 



Natten till den 30:de tältades norr om den stora glacier, 

 som ligger sydvest om Ekraanbay. På morgonen var stvr- 

 man ute på jagt och upptäckte en hjord af tio renar samt 

 lyckades skjuta två. Vi gingo derpå tillsammans uppför hela 

 den dal, som skiljer glacieren från fjellet, samt sköto ytter- 

 ligare tre renar. Under denna jagt fick jag bekräftelse på 

 fångstmännens påstående, att renarne på Spetsbergen ej frukta 

 knallen af skott, så att man från ett gömställe kan afskjuta 

 det ena efter det andra, utan att de fly, blott man ej visar 



