BIHANG 



TILL K. SV. VET.-AKAD. HANDL. BAND 9. N:0 2. 75 



Strömmen mot oss Innmo vi under dagen ej särdeles långt, 

 utan ungefär till midtför östra sidan af ön. Dagen var märk- 

 ligt nog klar och molnfri, ilfven Mount Misery sågs tidtals 

 helt och hållet ^). Dess topp var på morgonen betäckt ;if 

 nyfallen snö. Vi sågo en välbygd stuga på norra sidan af öu, det 

 var väl Tobiesens vinterqvarter från vintern 18G5 — 66. Jag 

 ville redan på morgonen låta sätta ut båten för att tillsam- 

 mans med De Geer försöka en landstigning, men både kapten 

 och besättning menade på, att ea sådan i den svåra dyningen 

 var alldeles omöjlig. Vi ämnade derför afvakta förhållandena 

 tills vi hunnit närmare land. Jag fick se två för mig obe- 

 kanta foglar simma mot fartyget, och som de ej kunde till- 

 höra nåp-ra af de från Beeren Eiland förut ansjifna, sattes 

 båten ut och De Geer sökte komma dem inom håll. De voro 

 dock mycket skygga och döko undan. Jag såg sedan vid besök 

 i Tromsö museum genast, att i fråga varande foglar måste hafva 

 varit islommar i vinterdrägt. Dessa äro förut ej uppgifna från 

 Beeren Eiland, men torde möjligen häcka i dervarande söt- 

 vattenssjöar. På eftermiddagen hade vi hunnit närmare land, 

 men det började nu mulna, en tät dimma sänkte sig öfver 

 bero-eu och landet, och som nätterna nu voro mörka var det 

 för sent att försöka en landstigning denna dag. Vi gjorde 

 oss emellertid i ordning för en påtänkt landstigning, hvilken 

 skulle företagas följande morgon i gryningen. Fartyget lade 

 bi med stäfven från land och vi gingo lugnt till kojs. Emel- 

 lertid drefs Bjona af strömmen rakt mot land, hvilket ej 

 märktes förrän de hvita bräunino;arne svntes »enom mörkret. 

 Varpankaret kastades ut på 20 famnars vatten och efter mycket 

 arbete fick man fartyget ui dess farliga läge, dock ej utan 

 någon skada på riggen. Tjockau var nu på morgonen den 

 11 så stark, att ön icke syntes, och då sjögången alltjemtvar 

 ytterligrt svår, kunde nåsot landningsförsök ei hafva ifråija- 

 kommit, äfven om vi vetat åt hvarl håll ön låg. Så på- 

 kostande det än kändes måse vi derför uppgifva planen att 

 landstiga på ön. Afsigten med den tilltänkta landningen var 

 att kontrollera en iakttao-else, som iao- här aiorde iinder ett 



') MOHisrs uppgift att derstädes skulle finnas diabas är origtig. NOKDEN- 

 SKIÖLD trodde sig hafva iakttagit densamma från af stånd år 1864, 

 men denna uppgift återtogs sedermera. Den branta vä.gg i Mount 

 Misery, hvilken framträder å MoHNS teckning, fig. 8 (Den Norske 

 Nordhafsexpedition 1876—78, 5: 3, sid. 31), bar således icke med dia- 

 bas att skaffa. 



