76 NATHORST, DEN GEOLOG. EXPEDITIONEN TILL SPETSBERGEN 1882. 



mycket kort besök med Wilander 1870. Vid en hastig van- 

 dring långs öns nordöstra sida syntes nemligen glacierrepor 

 på ett groft konglomeratlager, och dessa tycktes gå i rigtning 

 från öster eller nordost samt kunde således icke härröra från 

 några forna lokala glacierer på ön. Om denna iakttagelse 

 verkligen var fullt riktig, skiiUe densamma utgöra ett särdeles 

 vigtigt bevis, att en landförbindelse under istiden egt rum 

 mellan Spetsbergen och Beeren Eiland samt att detta land 

 då var betäckt af en inlandsis. Det hade sålunda varit ytter- 

 ligt önskvärdt att nu fått kontrollera uppgiften, och troligen 

 finnas glacierrefflor flerestädes på den norra, lägre delen 

 af ön. 



Vi seglade söderut hela dao-en, först för nordvestlio-, 



O O ' o" 



sedan för god nordostlig vind, men med mycket hög sjö. 

 Då vi kommo upp på däck den 12 kändes luften mycket 

 ljum, temperaturen var 7,5° och vattnet 8° C. Vinden hade 

 under natten öfvergått till sydlig, så att vi måste kryssa, den 

 vexlade sedan rigtning llere gånger. 



Den 13 syntes tvenne Archangelfartyg, vinden var fort- 

 farande emot, men luften var betvdligt varmare, nära 12 

 grader. En snösparf slog vid middagstiden ned på fartyget 

 och satte sig genast att sofva, så att den kunde tagas med 

 händerna. Den placerades i en fjerding, der den strax stack 

 hufvudet under vingen och fortsatte att sofva; en annan, som 

 sedermera kom ombord, blef tagen på samma sätt och som- 

 nade äfven. Utom dessa sågos flere flyga förbi fartyget. Föl- 

 jande morgon var en af dem död, den andra hade flugit vi- 

 dare söderut. Den döda fogeln obducerades, den var ytter- 

 ligt mager, bestod nästan blott af skinn och ben. En liel 

 flock syntes på morgonen flyga förbi, och senare slog åter en 

 snösparf ned ombord, der han blef ganska tam samt lät sig 

 gryn och vatten väl smaka. Den lemnade oss först nästa dag 

 i närheten af Tromsö. Denna dag, den 14, hade land redan 

 klockan 3 på morgonen varit synligt, men det doldes snart 

 åter af tjocka, och först något efter 4 på eftermiddagen var- 

 skoddes det åter. Vi befunno oss då nordvest om Sörö med 

 rak kurs på Fuglö sund; vinden var god, och som den var 

 med, fingo vi en sista afskedshelsning från vår gam.le fiende, 

 pumpvattenslukten. En flock springhvalar gingo tätt under 

 fartygets bog, deras märkvärdigt smidiga rörelser i vattnet 

 kunde från däcket tydligt iakttagas. Den 15 ingick med 



