i början af detta århundrade var som bekant rhodanvätesyran 

 föremål för omfattande undersökningar af en stor del af då 

 verkande kemister. Man iakttog också tidigt den gula kropp 

 som bildas, när ett rhodanvätesyradt alkali uppvärmes med en 

 syra och som i början antogs vara svafvel, men hvars samman- 

 silttning och egenskaper snart blef föremål för närmare under- 

 sökningar. Det var den så kallade persulfocyansyran som jemte 

 cyanväte ytterst lätt bildas af rhodanväte i sur lösning. Vid 

 syrors inverkan på rhodanväte bildas äfven en gas, hvilken 

 länge ansågs vara kolsyra, men hvars rätta natur först 1867 

 af Than fastställdes. Gasen är som bekant koloxysulfid. 



Det vardt sålunda efter hand visadt, att syror åstad- 

 komma å ena sidan, att rhodanväte öfvergår i persulfocyansyra 

 och cyanväte samt å den andra under upptagning af vatten 

 sönderfaller i koloxysulfid och ammoniak. 



Denna uppfattning är emellertid i allo icke fullt enlig med 

 verkliga förhållandet. Syror åstadkomma visserligen bildnin- 

 gen af koloxysulfid och ammoniak, men den egentliga typiska 

 bildningen af persulfocyansyran äger riim i en mer eller mindre 

 conc. vattenlösning af rhodanväte, fri från andra syror. I 

 stället för att befordra bildningen af persulfocyansyra äro när- 

 varande syror egentligen ett hinder för denna förenings upp- 

 komst. 



I föreliggande uppsats skall jag först omnämna den in- 

 verkan, som vattenfritt klorväte iitöfvar på rhodanvätet, lika- 

 ledes i vattenfri form. 



Den inverkan som saltsyra och svafvelsyra utöfva på rho- 

 danvätet vid närvaro af vatten samt de produkter, som dervid 

 uppkomma, skall blifva föremål f(>r xnidorsökningens senare 

 och väsendtliga del. 



