BlllANU T]1>L K. SV. VliT.-AKAl). IIANDL. BAND 9. N:0 11. 5 



Saltst/ras inverkan på rlwdanvåte. 



Till 300 cc. saltsyra af 1,2 vv. sattes 50 cc. af en vid 

 vanlig temperatur mättad lösning af rhodankalium i sma por- 

 tioner under stark omrörning. Genom yttre afkylning sörjdes 

 Ibr att det utvecklade värmet afleddes. 



Om operationen pä så sätt utföres, erliålles en färglös 

 blandningsvätska, som är tjockflytande af utfäldt klorkalium. 

 Det vigtigaste momentet i denna operation är, att den tillsatta 

 rhodankaliumlösningen hastigt blandas med saltsyran. Sker 

 icke detta, så blir blandningen lätt gul och en icke obetydlig 

 del af reaktionen kan till och med gå en helt annan väg, än 

 om blandningen sker hastigt. 



Orsaken härtill är nemligen den, att ifall blandningen icke 

 sker hastigt, sä kommer en mer eller mindre betydlig del af 

 rhodankaliet i beröring med en mindre mängd saltsyra, så att 

 en del af den frigjorda rhodanvätesyran erhålles för ett kor- 

 tare tidsmoment åtminstone i form af en conc. vattenlösning, 

 innehållande ingen eller en ringa mängd saltsyra; men härmed 

 är äfven, såsom jag redan antydt, betingelserna för persulfo- 

 cyansyrans bildning glfva. Förfares emellertid såsom angifvet 

 är, så löser sig blandningen fullkomligt klart i vatten. Det 

 samma äger rum till och med en timme efter blandningen. 

 Denna utvecklar, allt efter den temperatur den hålles vid, 

 en mer eller mindre stark, men alltid jemn ström af koloxy- 

 sulfid, som fortfar så länge något rhodanväte finnes kvar. 



Om blandningen hålles vid omkring 17°, är allt rhodan- 

 vätet försvunnit efter 12 timmar. Vid lägre temperatur pågår 

 utvecklingen af koloxysulfid längre men är naturligtvis lång- 

 sammare. Vid 25 — 30'' är processen slut efter mycket kor- 

 tare tid. 



Då thiocarbaminsyran ej kan bestå i fri form utan genast 

 fullständigt sönderfaller i koloxysulfid och ammoniak, hvilket 

 jag genom särskild undersökning öfvertygat mig om, så ligger 

 det antagandet närmast, att rhodanvätet genom saltsyrans in- 

 verkan hydreras och öfverföres i thiocarbaminsyra, som i när- 

 maste hand är orsaken till uppkomsten af koloxysulfid. 



Samtidigt med den nu nämda reaktionen försigfcrår äfven 



o DO 



en annan. Som förut är nämdt, pågår utvecklingen af kol- 

 oxysulfid, så länge blandningen reagerar för rhodanvätesyra. 

 Försättes den, sedan denna reaktion upphört, med vatten, så 

 erhålles en deri olöslig kropp, som har en hvit med något i 



