IG P. CLAESSON, ÖFVER SYRORS INVERKAN PA RllODANVÄTE. 



imdcr vanliga förhållanden icke i fri form, utan förenar sio- 

 med rhodanvätet till dithiocarbaminsyra eller derivater deraf. ^ 

 Vid inverkan af svafvclsyra (5 vol. svafvelsyra och 4 vol. vat- 

 ten) på rhodankalium i pulverform, kan understundom hydra- 

 tionen blifva så kraftig, att det bildade svafvelvätet ej hinner 

 absorberas utan i betydliga mängder uppträder i fri form. 



12) Persulfocyansyra. 



Betingelserna för denna förenings uppkomst äro förut an- 

 tydda. Ju mera fri syra som finnes närvarande, ju mera min- 

 skas bildningen af persulfocyansyran, så att när syrorna in- 

 verka i tcmlio-en conc. form och i stort öfverskott ingen eller 

 endast mycket små spår af persulfocyansyra bildas. 



13 och 14. Tvenne polymera former af rhodanväte. 



Ofver dessa och betingelserna för deras bildning skall 

 sedermera närmare undersökningar meddelas. 



Vigtsf()rhållandet mellan de vid syrors inverkan uppkom- 

 mande kropparne vexlar med den tillsatta syrans mängd och 

 dess concentration. 



Bildningen af thiocarbaminsyra och dess sulfider tilltager 

 med koloxysulfidens minskning och tvärtom. 



Med 350 cc. saltsyra af 1,2 vv. på 50 cc. mättad rhodan- 

 kaliumlösning (50 cc. deraf innehöll 47,9 6.5 g. rhodankalium 

 eller 29,145 g. rhodanväte) erhölls: 



13 g. koloxysulfid, 



2,.") g. kolsyra, 



12 g. thiocarbaminsyrans sulfider, 



1 g. thiocarbaminsyra, 



0,1 g. kolsvafla, 



1,3 5 g. myrsyra, 



5,8 g. ammoniak. 



Räknas i procent af närvarande rhodanväte, så hydrer.is 

 imder angifna förhållanden. 



45 pct. rhodanväte till koloxysulfid och ammoniak, 



17 » rhodanväte till cyansyra och ammoniak. 



Eesten af rhodanvätet förenar sig med det bildade svaf- 

 velvätet till dithiocarbaminsyra och dess sulfider. 



Syrors inverkan på rhodanväte är sålunda väsendtligen en 

 hydration, hvilken förlöper i tvenne rigtningar. Dels bildas 

 dervid koloxysulfid och ammoniak ock dels äfven svafvelväte 



