12 CLAESSON, OM RHODANVÄTESYRA. 



Denna på ett särskildt sätt fungerande kolatom i karbyl- 

 aminerna stammar sålunda från myrsyra och är fixerad vid 

 NE genom en anhydrationsprocess. Då nu myrsyrans egen 

 anhydrid är koloxid, så kan följaktligen karbylaminerna äfven 

 anses såsom koloxid, i hvilken syret är ersatt af en imid- 

 komplex. Det är sålunda otvifvelaktigt rigtigast att uppfatta 

 kolet såsom tvåvärdigt eller med andra ord karbylaminerna 

 såsom direkta derivat af koloxid. 



Det må slutligen anmärkas, att ifall dehydrationen af t. ex. 

 ättiksyrad etylamin kunde ske enligt formeln CH3COONH3E 

 = CHoNE -f 2 HoO, hvilket dock icke är experimentelt be- 

 visadt, så skulle vi få den enkla typiska skilnaden mellan 

 nitriler och karbylaminer, att de förre äro anhydrider af de 

 feta syrornas ammoniaksalter, de senare af deras alkylamin- 

 äalter. 



Isocyanaterna och senapsoljoima äro resp. oxider och sul- 

 fider' af karbylaminerna, då de direkte öfverföres deri genom 

 upptagning af syre genom oxidation med kvicksilfveroxid 

 (Gautier: loc. cit.) eller genom addition af svafvel (Weith, B. 

 B. 6,210), liksom omvändt senapsoljorna kunna beröfvas sitt 

 svafvel och öfvergå i karbylaminer (Weith). Deras imidnatur 

 framgår deraf, att de äro att anse såsom anhydrider af karb- 

 aminsyror, liksom senapsoljorna af motsvarande thiocarbamin- 

 syror. Hofmann erhöll nemligen fenylcyanat genom destilla- 

 tion af fenylurethan med fosforsyreanhydrid (B. B. 1870, 653), 

 liksom fenylthiourethan genom samma operation ger fenyl- 

 senapsolja (B. B. 1869, 116). A andra sidan utgöra de äfven 

 resultatet af en anamidering af urinämnen resp. thiourinämnen, 

 reaktioner som äfven Hofmann utfört (Jahresber. 1858, 343 och 

 Lond. R. S. proc. 9,275). Dessa reaktioner försiggå dock med 

 svårighet och biureter torde dessutom utgöra det första stadiet 

 af denna anamidering. Den omvända reaktionen; addition af 

 ammoniak, aminbaser, alkoholer, vatten och svafvelväte till 

 nämda föreningar försiggå deremot med lätthet såsom be- 

 kant är. 



Polymeriseringen af nu nämda nitriler och imider har 

 uppenbarligen sitt mönster i acetylens öfvergång i benzol och 

 man har derföre tilldelat dem liknande formler. Med använ- 

 dande af Kékulés benzolring såsom förebild blifva sålunda form- 

 lerna för de dimera cyansyrade eterarterna: . 



