BIHANG TILL K. SV. VET. AKAD. IIANDL. BAND 9. X:0 12. 17 



I en följande uppsats skall jag redogöra för den inverkan 

 som syror utöfva på rhodanvätet. 



iMina undersökningar rörande de polymera rhodanvätena, 

 thiourethaner och thioallopliansyrade cterartcr samt andra cyan- 

 föreningar skola följa derpå. 



II. Öfver rhodanvätesyra oeh dess föreningar 

 med eter och alkoholer. 



I. Historik. 



Näst blåsyran sjelf, hvilken som bekant redan af Scheele 

 framställdes, var rhodanvätesyran den cyanförening, hvarmed 

 man tidigast blef bekant. 



Anledningen till dess upptäckande var den bekanta röda 

 färg, som den ger med jernoxidsalter, hvilken först 1790 af 

 WiNTERL (Die Kunst: die Blutlauge zu bereiten. Wien 1790) 

 iakttogs. Han kallade syran för blodsyra. Bucholtz och 

 RiNS (Gehlens Journ. 1804) iakttogo i det färdiga blodlutsaltet 

 en substans, som färgade jernoxidsalter röda, och som de 

 utdroojo ur blodlutsaltet med alkohol. Den hölls för en modi- 

 fikation af blåsyra. Ar 1808 undersökte Porrett (Phil. Magaz. 

 26, 196) den inverkan, som svafvelalkali har på berlinerblått, 

 och fann bland produkterna en substans, som färgade jern- 

 oxidsalter röda. Han fann tillika att svafvel utgjorde en be- 

 ståndsdel deri, kallade syran för svafvelhlåsyra (sulfuretted 

 prussic acid), antog den vara analogt sammansatt med ferro- 

 cyanväte som han kallade jernblåsyra eller chyazicsyra. Grott- 

 HUss (Schv\^ei2;g. Journ. 1817, 2 2 6) uppfann den metod, som 

 under en lång tid användes för framställningen af rhodan- 

 kalium, nemligen upphettningen af gult blodlutsalt med svafvel. 

 På samma princip hvilade Liebigs framställning af ammonium- 

 saltet, hvilket skedde af blåsyra och gult svafvelammonium. 

 Zeises iakttagelse att rhodanammonium bildas vid inverkan af 

 kolsvafla på ammoniak har äfven en tid varit använd för fram- 

 ställning af rhodanföreningar. Numera torde hvarken den 

 ena eller andra metoden ifrå^akomma, då som bekant rhodan- 

 ammonium erhålles i stora mängder såsom biprodukt vid Ivs- 

 gasberedningcn. 



