26 CLAESSON, OM RHODANVÄTESYRA. 



temperatur, men ej heller liär skedde någon inverkan. Vid 

 nåffot öfver 100' visade sio- deremot en sådan inträda. Små 

 oljedroppar visade sig i retortlialsen, hvilka dock snart öfver- 

 ffinso i en mörko-ul amorf massa. Innehållet i retorten fär- 

 gades mörkt vid inverkan af svafvelväte, gult med klorväte- 

 gas. Inverkan upphör dock snari. En ringa mängd af ett 

 färglöst dcstillat erhölls, som hade en ytterst stickande lukt 

 af rhodanväte, men som dock i hufvudsak bestod af kol- 

 svafla och efterlemnade vid afduustning på ett urglas en gul 

 amorf massa. 



TT 



Ar den ofvannämnda blandningen af rhodankalium och 

 kvicksilfverklorid icke fullt torr och apparaten inrättas så, 

 att saltsyregasen måste gå igenom massan, så inträder mycket 

 liflip; inverkan under stark värmeutvecklino- och massans gul- 

 färgning. En gas utvecklas som i hufvudsak åtminstone består 

 af kolsvafla och cyanvate. Inverkan blir sålunda i detta fall 

 densamma som Liebig och Wöhler iakttagit. 



Tredje försöket Saltsyregas leddes genom smältande 

 rhodanammonium. Den absorberades fullständigt. Massan 

 blef gul och snart så tjockflytande, att gasen icke kunde 

 genomtränga densamma. Destillatet som erhölls var ringa, 

 bestod i hufvudsak af kolsvafla, men innehöll dessutom 

 något cyanvate och rhodanväte. 



Fjerde försöket. Svafvelväte och klorväte fick inverka på 

 rhodankvicksilfver. Denna senare förening framställdes af 

 fälld kvicksilfveroxid och ren rhodanvätesyra, erhållen genom 

 destillation i vacuum. En mot syran svarande beräknad 

 mängd kvicksilfveroxid sattes till syran, hvarpå omskakades. 

 De första portionerna af den tillsatta kvicksilfveroxiden löstes 

 hastigt af syran. Små skimrande flittror började derpå ut- 

 kristallisera (surt salt?). Vid fortsatt tillsättning af kvick- 

 silfveroxid löstes denna icke utan förvandlades i det afBEE- 

 ZELius omtalade gula basiska saltet. Vid längre tids digestion 

 med lösningen blef färgen allt ljusare och ljusare. Lösnin- 

 gen afhälldes omsider och en ny mängd utspädd syra till- 

 .sattes, hvarmed ytterligare digererades en tid, eller så länge 

 tills preparatet endast hade en mycket svag gul färg, hvarpå 

 ■det tvättades och torkades i vacuum. Efter torkningen utgör 

 det ett svagt i gult stötande kristalliniskt pulver, olösligt i 

 vatten. Kvicksilfverrhodaniden uppträder sålunda lätt i den 



