lUlIANG TILL K. SV. VET. AKAU. IIANDL. BAND. 9. N:0 12. 35 



återstod i retortcn endast klorammonium tillika med en ytterst 

 ringa mängd af en i vatten olöslig kropp, häntydaudc på att 

 vid destillatiouen intrildt en ringa sönderdelning. 



Det vattonklara destillatet innehöll allt rhodanvätet och 

 metylulkoholen. Detta destillat underkastades nu en fraktio- 

 nerad destillation i godt vacuum. Kokning inträdde vid 10" 

 och kokpunkten steg så småningom till 22°. När omkring 

 ^1 återstod i retorten afbröts destillationen. Rctortåterstoden 

 innehöll då 42 pct rhodanvätc. 



En större portion af dylik 42-procentig lösning af rhodan- 

 vätc i raetylalkohol underkastades en fraktionerad destillation 

 i vacuum, hvarvid halten af rhodanväte kunde uppbringas 

 till 47 pct. När denna punkt var nådd kunde en ytterligare 

 stefrriniT af halten deraf icke åstadkommas, utan de olika 

 fraktionerna iunehöUo samma mängd rhodanväte med en 

 variation af endast några tiondedels procent. 



När nämda proportioner mellan rhodanvätet och metyl- 

 alkoholen äo-a rum, har destillatet sålunda städse samma 

 sammansättning som retortinnehållet. En 47-procentig lös- 

 ning af rhodanväte i metylalkohol motsvarar i det närmaste 

 1 m. rhodanväte på 2 m. metylalkohol. En sådan blandning 

 skulle nemligen innehålla 47,9 pct rhodanväte. 



Af försöken framgår tydligt, att förhållandet här är det- 

 samma som vid destillationen af en blandning af rhodanväte 

 och eter. I början öfvergår väsendtligen endast métylalkohol. 

 Så smånino-om stiger halten af rhodanvätesyra i destillatet, 

 tills de för formeln HSCN + 2 CH^OH beräknade proportio- 

 nerna äro uppnådda, då destillatet har samma sammansättning 

 som retortinnehållet. Svårigheten att erhålla den sökta för- 

 eningen i rent tillstånd är här emellertid större, då differen- 

 sen mellan metylalkoholens kokpunkt och dissociationspunk- 

 tcn för föreningen icke är stort mera än 10", då den dereraot 

 för etcrföreningen är öfver 30'. 



Den erhållna föreningen mellan metylalkohol och rhodan- 

 väte är en färglös vätska, som afger en tjock rök, om en i 

 ammoniak doppad glasstaf hålles till mynningen af förvarings- 

 kärlet. Den har en ytterst stickande lukt och förorsakar 

 stark sveda på huden och drai"* genast blåser derpå. Dess 

 beständighet vid vanlig och ännu mer vid högre temperatur 

 är ringa. Upphettas den vid vanligt tryck, så kommer den 

 i kokning vid omkring (50°, stöter häftigt och blir något gul- 



