milANO TILL K. SV, VET. AKAl). IlANDL. BAND. 9. N:() 12. 41 



syru i lösuingen eller någon annan oxulationsprodukt af cyun- 

 bisullul, soin är lägre än siilfonsyran. iJet kun väl neniligen 

 antagas, att svaiVelsyra och cyanväte ^) äro spaltningsproduk- 

 ter af den egentliga oxidationsprodukten: Cyansulfonsyra. 



lihodanvätets bestämning med öfvermangansyradt kali i 

 sur lösning låter sig sålunda ganska noggrannt bestämma ifall 

 dess concentration icke är mindre än '/ normal. I detta 

 siirskilda fall är resultatet 1^/ pct för lågt. Med ökad ut- 

 spiirlning blir det ändå lägre. Omvändt bör resultatet vid 

 (■>kad concentration närma sig det rigtiga på mindre iin 1'/ 

 pct. Försök häröfver har jag emellertid ej anställt. 



För bestämmandet af rhodanväte är denna sista mctcnl 

 den mest användbara, då närvaro af klorider i rhodanförenin- 

 garne icke utöfva någon inverkan på resultatet. 



') Vid bestämmandet af cyanväte enligt Liebigs metod är enligt Vol- 

 hard \^^ silfverlösning för concentrerad (Ann. Ch. Pharm. 190, 19). 

 »Eina Silberlösung von dieser concentration erzeugt in der anch sehr 

 stark verdiinnten alkalischen Blansäurelösnng eineu Niedersclilag, 

 welcher in dichteu Flocken länge in der Fliissigkeit herumschvviinnit 

 und namentlich gegen Ende der Titrirung wenn nur wenig unvor- 

 bundenes Cyankalium vorhanden, sich nur langsam auflöst. Scharf 

 iibereinstimmende Resultate lassen sich mit einer Silberlösung von 

 dieser concentration nicht erhalten^. 



Att det utfällda cyansilfret långsamt återlöses igen till det bekanta 

 dubbelsaltet cyansilfver-cyankalium kan man visserligen ofta iakttaga 

 vid cyanvätets titrering, men detta afhänger dock icke, såsom Vol- 

 liard förmodar, af silfversaltets concentration ej heller af cyanvätets 

 utan derpå att cyanvätet innehåller för litet alkali. Det är uemligen 

 icke nog att cyanvätelösningen reagerar alkaliskt, då cyanvätet som 

 bekant sjelf icke har någon sur reaktion alls. Enligt min erfarenhet 

 bör icke blott tillräckligt alkali finnas att binda cyanvätet utan 

 äfven deröfver ett mycket stort öfverskott. Ar detta fallet så för- 

 svinner cyansilfverfällningen ögonblickligen vid omskakning ända till 

 den jniukt, den förblir konstant och detta oberoende af all concen- 

 tration. Vill derföre fällningen icke nog hastigt försvinna, så af- 

 hjelj)es detta genom att ytterligare tillsätta något kali. Under 

 närada förhållanden är denna titrering den elegantaste och skarpaste 

 man kan tänka sisf. 



