BIHANG TILL K. SV. VET.-AKAD. HANDL. BAND 9. N:0 14. 7 



bildats. Denna utgör en blandning af persulfocyansyra och 

 thiokarbaminsyrans sulfider. 



En vid vanlig temperatur mättad lösning af rhodan- 

 ammonium har en v. v. af l,i38. 50 cc. deraf innehåller 

 34,5 8 gr. rhodanammonium, som motsvara 26,8 4 5 gr. rhodan- 

 väte. En vid vanlig temperatur mättad lösning af rhodan- 

 kaliura har en v. v. af 1,41. 50 cc. deraf innehåller 47,9 1 8 gr. 

 rhodankalium eller 29, ii gr. rhodanväte. Lika volumer mät- 

 tade lösningar af rhodanammonium och rhodankalium inne- 

 hålla sålunda temligen samma mängder rhodanväte. Propor- 

 tionerna kunna sålunda vara desamme, vare sig rhodan- 

 ammonium eller rhodankalium användes. 



Under användande af ofvannämnde proportioner erhålles 

 af 50 cc. rhodanammoniumlösning: 



20,0 gr. koloxysulfid, 

 0,5 gr. kolsyra, 

 0,2 gr. thiokarbaminsyra, 



3,0 gi'. persulfocyansyra och thiokarbaminsyrans sulfider, 

 0,1 gr. kolsvafla, 

 hvarförutom 1 gr. rhodanväte förblir sönderdeladt. 



Häraf beräknas att 75 pct af rhodanvätet öfvergår i kol- 

 oxysulfid och ammoniak. 



De använda proportionerna motsvara i det närmaste 1 m. 

 rhodanammonium + 12 m. svafvelsyra + 53 m. vatten. 10 cc. 

 mer eller mindre svafvelsyra än här är angifvet, under bibe- 

 hållande af öfriga proportioner, åstadkomma föga ändring i 

 resultatet. I förra fallet består den bildade fällningen hufvud- 

 sakligen af thiokarbaminsyrans bisulfid, i sednare af persulfo- 

 cyansyra. 



Använder man samma mängd svafvelsyra men af ökad 

 concentration, så ökas fällningen (thiokarbaminsyrans sulfider) 

 i kolfven samt halten af kolsyra i den utvecklade gasen och 

 följaktligen minskas utbytet af koloxysulfid. Man kan öka 

 concentrationen till det dubbla, utan att relationen i öfrigt 

 ändras. Om en kallnad blandning af 290 cc. svafvelsyra och 

 200 cc. vatten försättes med 50 cc. rhodanammoniumlösning, 

 så inträder genast en ymnig hvit fällning och en synnerligen 

 kraftig gasutveckling börjar. Afkyles innehållet till 20 högst 

 25°, så fortfar en jemn utveckling af gas, så länge rhodan- 

 väte finnes kvar, hvarvid denna temperatur af sig sjelf uppe- 

 hälles. Man lider emellertid på så sätt en betydlig förlust 



