12 P. CLAESSON, KOLOXYSULFIDENS FRAMSTÄLLNING O. EGENSKAPER. 



som absorbtionen sker. Då sker den deremot med så stor energi, 

 att icke en enda bortgick ur en dertill fogad flaska med conc. 

 svafvelsyra, under det en kraftig ström af 12 gr. koloxysulfid 

 i^enomofick densamma. Detta försök visar tillika, att den ut- 

 vecklade koloxysulfiden är fullkomligt fri från icke absorberbara 

 gaser. Att absorbtionen sker pä nämnda sätt kan förklara, hvar- 

 för innehållet i en tvättflaska, som fogas till absorbtionsflaskan, 

 och som icke är förbunden med en kraftig aspirator ovilkorligen 

 efter en tid susres tillbaka i kaliflaskan. 



Har man en blandning af gaser, ur hvilka koloxysulfid skall 

 frånskiljas och bestämmas, så leder man följaktligen gasbland- 

 ninwen jjfenom kalilösnino^ i ienin och lång-sam ström. Här ab- 

 sorberas alla gaser af sur karaktär. Innehåller blandningen kol- 

 svafla, ledes den derefter genom den ofvannämnda lilla flaskan 

 med trietylfosfin, hvarefter följa absorbtionsapparaten för koloxy- 

 sulfiden. Dess vigtstillökning härrör uteslutande från denna gas. 

 Något af denna gas absorberas emellertid äfven i den första kali- 

 flaskan, der all dess svafvelhalt finnes såsom alkalisulfider, resp. 

 undersvafvelsyrligt alkali. Svaflet i den förra bestämmes genom 

 titrering med ammoniakalisk zinklösning. I ett särskildt prof be- 

 stämmes gasblandningens halt af svafvelväte, derigenom att gasen 

 får passera en med svafvelsyra starkt surgjord lösning af koppar- 

 sulfat. Denna sönderdelar nemligen icke koloxysulfiden. Den 

 fällda kopparsulfiden trånfiltreras i köld. Dess halt af koppar 

 bestämmes medelst jodkalium och stärkelse. De gaser som gå 

 fullständigt oabsorberade genom apparaten höra till de indifie- 

 renta gaserna och analyseras enligt de vanliga gasanalytiska me- 

 toderna. I en eudioraeter användes samma förfaringssätt. Man 

 absorberar först svafvelvätet med en i en kopparvitriollösning 

 indränkt pappkula, derpå kolsyran med en i kali indränkt papp- 

 kula och slutligen koloxysulfiden med en med alkohol fuktad 

 kalikula. 



Halten af kolsyra i koloxysulfiden har jag dels bestämt 

 genom att låta gasen passera tvenne lika kaliapparater, fylda 

 med lika mycket kali i hvarje. Skilnaden i vigttillökningen 

 mellan de två flaskorna efter genomledningen angifver halten af 

 kolsyra. Afven vigttillökningen i den första absorbtionsflaskan, 

 frånräknadt den absorberade koloxysulfiden (bestämd genom 

 titrering af från koloxysulfid härrörande sulfidhyrat), anger natur- 

 ligtvis äfven halten af kolsyra. 



