BIHAXG TILL K. SV. VET.-AKAD. HANDL. BAND 9. N:0 16. 7 



allmänt antages för att underlätta jemförelsen mellan olika 

 författares uppgifter. Det synes mig, att 0°, som i så många 

 fall lyckats åstadkomma enhet, är ganska lämplig äfven på 

 grund af den lätthet och säkerhet, med hvilken den praktiskt 

 kan erhållas. Den »allmänna rumstemperatur , till hvilken så 

 många författare reducerat sina tal, torde vara mycket olika. 

 Huru stor förbistringen är, kan man inse, om jag nämner, att 

 tyskar och äfven norrmän i allmännhet använda 17', 5 till 

 normalpunkt, engelsmän deremot 15°, 6 (= 60° Fahr.), under 

 det äldre engelska uppgifter äro reducerade till 16°, 7 (= 62' 

 Fahr.), Gregorief har begagnat 17", Ekman, Borgen, Bessels 

 m. fl. 15° o. s. v. Näppeligen torde man väl bland dessa 

 temperaturer finna någon med så utpräglade fördelar, att den 

 blefve antagen af alla. 



De tal, med hvilka jag skulle kunna reducera vid högre 

 temperaturer aflästa egentliga vigter till 0°, har jag ej räknat 

 mig till, utan experimentelt erhållit, i det jag med hvarje 



areometer tagit specifika vigten vid olika temperaturer på 



0° 

 ganska många vatten, hvilkas respektive egentliga vigter vid js 



med pyknometer blifvit bestämda. Areometrarna voro gra- 

 derade i grader, som gälde en enhet i fjerde decimalen på det 

 tal, som uttrycker specifika vigten. Gradernas storlek tillät 

 mycket väl en riktig uppfattning af åtminstone två enheter i 

 femte decimalen. 



Fög-a lär väl hafva fattats i noggrannheten af areometrarnas 

 gradering och justering; men jag tror, att det är mycket svårt 

 att under en sjöresa till fullo begagna sig deraf. Det torde 

 ej tillhöra sällsyntheterna, att tvänne på samma vatten gjorda 

 bestämningar med detta instrument ligga iitom ganska vida 

 gränser. Trots det att man använder Cardansk upphängning 

 för areometer-cylindern, är det nästan omöjligt att erhålla några 

 skarpa resultat ombord på ett fartyg, som rullar eller är i den 

 minsta rörelse. Der stor noggrannhet ej är af nöden, der 

 difterenserna äro stora, der är areometern ett mycket praktiskt 

 och lättvindigt sätt att bestämma den egentliga vigten och 

 salthalten. Men der noggrannhet behöfves, kan den endast 

 tjena till kontroll på, att inga gröfre afläsningsfel äro begångna 

 vid användandet af bättre metoder. 



Den, som vill hafva möjligast skarpa bestämningar af salt- 

 halten, måste ovilkorligen föredraga det indirekta sättet att 

 titrera på kloren med silfvernitrat — åtminstone i sådana fall 



