12 AXEL HAMBERG, IIYDROGRAFISK-KEMISKA IAKTTAGELSER. 



om mau betänker, huru förhållandena äro på samma latitud i 

 det norska nordhafvet, der en temperatur af + 3° knappast torde 

 träffas djupare än 900 meter. 



En tillfredsställande förklaring på detta förhållande erhölls 

 genom Mourier ^), hvilken sommaren 1879 med Ingolf fort- 

 satte de hydrografiska undersökningarna i Danmark-sundet. 

 Genom sina lödningar fann han att mellan Grönland och Island 

 sträcker sig en högst 600 meter djup bottentröskel, som af- 

 stän^er Ishafvets kalla bottenvatten från att inträno;ai Atlantens 

 stora nordvestliga bäcken. 



Mourier gjorde äfven en annan i hydrografiskt afseendc 

 intressant iakttao-else. Under Ingolfs färd utmed iskanten 

 observerade han söder om 67° n. lat. städse en jemförelsevis 

 hög bottentemperatur, och deraf drog han den slutsatsen, att 

 polarströmmen, sedan den passerat ofvannämnda bottentröskel, 

 framlöper på ett lager af varmt vatten. Denna uppgift kan 

 visserligen ej fullt förlika sig med Hoffmeyers diskussion af 

 Fyllas observationer 1877, men att Mouriers förmodan var 

 riktig, det torde den svenska expeditionen med Sofia kunna 

 intyga genom visserligen ej talrika, men likväl afgörande 

 temperaturserier, tagna midt i sjelfva polarströmmen samt 

 till och med innanför den samma. 



I nedanstående tabeller har jag samlat de bestämningar af 

 temperatur, klorhalt och specifik vigt, som blifvit gjorda under 

 expeditionens sans, i Danmark-sundet och läno;s Grönlands 

 ostkust. 



Temperaturserier. 



') Ingolfs Expedition i Daumarkstr^det af A. MOUKIER. Geografisk 

 Tidskrift. Bd 4, 1880, s, 47. 



