36 AXEL HAMBERG, HYDROGRAFISK-KEMISIvA IAKTTAGELSER. 



4. Några bidrag till de gröuläudska fjordarues hydrografl. 



Nåcjra af de danska o^eoloofiska och croografiska expedi- 

 tioner, som under sista årtiondet besökt Grönlands vestkust, 

 liafva till sina öfriga uppgifter lagt fjordarnes undersökning. 

 Jensen har studerat djupförhållandeua i flere af Sydgrönlands 

 fjordar ^). Nagsugtok eller Nordre Strömfjorden -) har han 

 dessutom utförligare undersökt med afseende på djup, tem- 

 peratur och salthalt. Hä.mmer •'') har gjort liknande iakttagelser i 

 Isfjorden vid Jakobshavn, och Steenstrup *) har egnat vattnets 

 klorhalt vid Nordgrönlands kuster sin synnerliga uppmärksam- 

 het. Af alla dessa arbeten äro Hammers och Jensens observa- 

 tioner i Isfjorden och Nagsugtok de enda, som kunna gifva 

 oss någon föreställning om salthalt och temperatur i fjordarnes 

 djup. Med afseende på salthaltens variationer hafva de båda 

 iakttao-arne kommit till uncrefär samma resultat: det elf- och 

 isvatten, som från bergshöjder och inlandsis tillföres fjorden, 

 håller sig på ytan. I de öfversta lagren är derföre salthalten 

 mindre i fjorden än utanför den samma, men redan i ganska 

 obetydliga djup upphör denna skilnad. 



Jensens temperatur-serier i Nagsugtok tala i allmännhet 

 för en med djupet aftagande temperatur, »idet dog Varme- 

 graden af V^andet i Dybden er höjere, jo nsermere man er ved 

 Fjordens Munding. Curverne for ligestor Temperatur maa 

 saaledes ligge skraat med Heldning imod Ost ^). I Fjordens 

 inderste Del maa dog sikkert det kolde Vand fra Inlandsisen, 

 der flyder på Overfladen, afkjöle Vandlagerne nedenunder.» 



Hammers bestämningar i Isfjorden synas deremot gifva 

 ett annat resultat; han säger: »I Isfjorden tilltager Vandets 

 Temperatur fra Overfladen nedefter, indtil den i 40 Favnes 

 Dybde har naaet + 1°. Derefter aftager den igjen, men er — 

 noo-et ureffelmasssio-. Disse Urcffelmsessiofheder hidröre sand- 

 synligvis fra Afsmeltningeu af Isfjeldene.» Afven Jensen talar 

 om oreffelbundeuheter. 



') Medd. om Gröiil. H. 1, s. 31. 

 -) Medd. om Grönl. H. 2, s. 135. 

 3) Medd. om Grönl. H. i, s. 27. 

 ^) Medd. om Grönl. H. 4, s. 106. 



^) Af de anförda premisserna synes mig följa, att lutningen är mot 

 vester (ej öster). 



