BIHANG TILL K. SV. VET.-AKAU. HANDL. BAND 9. N:0 IG. 45 



eller »hafbro» finnes utmed Grönlands vestkust liksom vid så 

 måno-ii andra kuster. Förhaudcnvarande lodnino-ar tala åt- 

 minstone derlör. 



Af genomsnittet 3 framgår att uti Arsukfjorden förekomma 

 tvänne isotermer för O". Den öfre af dessa lutar mot vester. 

 På bankarne utanför fjorden träffades O' i ett djup af 125 

 meter (ser X:o 17), under det att denna punkt i fjorden på 

 ett afstånd af omkring 10 sjömil från isblinken låg i 75 

 meters djup. Vid isblinken skulle den naturligtvis hafva 

 funnits i ytan. 



En sammanställning (genomsnitt 4) af ser. 28 — 30, tagna 

 på en linie, dragen mellan Ivigtut i N. 30' V. till den mot- 

 satta stranden af fjorden, gifver en föreställning om förhållan- 

 dena i ett tvärgenomsnitt. Dettas öfre isoterm för O' synes på 

 den norra (venstra) sidan göra en ganska betydlig höjning. 

 Just i denna del framflöt i fjordytan en stark ström ^) af 

 elf- och smältvatten, hvilken torde hafva förorsakat denna 

 höjning genom att bättre än de mera stillastående vattenlagren 

 skydda det underliggande kalla vattnet för uppvärmning. 



Gången af den undre isotermen för 0° är synbarligen be- 

 roende af djupet. Exempelvis kan nämnas, att på det ställe i 

 Arsukfjorden, der djupet är 560 meter, temperaturen i 150 

 meters djup var — O', 4, under det att en temp. af + O^i 

 träffades i fjordens innersta del vid botten på 125 meters djup. 



Fjordytans temj)eratur, som vid isblinken naturligtvis är 

 under 0°, stiger derefter 7ned afståndet från densamma och 

 uppnår strax före mynningen sitt maximum. Så erhöllos på 

 växande afstånd från isblinken temperaturerna -f- 4%6, -f 6%3, 

 -1-6', 8, + 7', 3. Värmegraden utanför fjorden var på grund af 

 ogynnsamma isförhållanden ganska låg. Den torde föröfrigt 

 sommartiden sällan öfverstiga -f- 4°. På samma sått., som tem- 

 peraturen växer, tilltager äfven salthalten med den skibiad, att 

 vid mynningen ingen minskning eger rum. För samma afstånd 

 från isblinken som nyssnämnda temperaturer erhöllos salt- 

 halterna 0,8 11, 0,917, 1,5 itj, 1,9 10 samt utanför fjorden 3,136. 



I motsats till de öfver det kalla vattnet ligsfande isoter- 

 merna, som luta mot vester, skulle isosalinerna för samma 

 lager luta mot öster, eller med andra ord — salthalten på olika 

 punkter af samma djup växer med afståndet från isblinken. 



') Enligt samstämmande uppgifter af flere uti Ivigtut boende personer. 



